Downloaded from YTS.MX
God morgon.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Detta är en man
vald av musiken.
Kan vi gå igenom det en gång?
Självklart.
En gång till.
-Okej. Är det här ackordet? -Ja.
Ja.
Daiki Tsuneta.
Han leder det populära japanska rockbandet King Gnu
och är det kreativa geniet bakom all musikproduktion.
TSUNETA, GITARR OCH SÅNG
Så svårt.
Ett sällsynt geni vars talang inte kunde tämjas
ens vid konsthögskolan i Tokyo.
TOKYOS KONSTHÖGSKOLA, CELLO, LÄMNADE PROGRAMMET
Han spelar över tio olika instrument.
Det finns inga musikaliska hinder för honom.
Ett instrument som kallas "horn" framhävs här.
Okej.
Tsuneta utvidgar gränsen för musikaliska uttryck.
Hur förändrar jag konventionell musik?
Jag dras till den aspekten av konstnärliga uttryck.
Man kan säga att det är en process av förstörelse och skapande.
FÖRSTÖRELSE OCH SKAPELSE
Jag jobbar på.
Tsunetas kreativitet sträcker sig till visuella uttryck
när han samarbetar med andra skapare i branschen.
Han inleder nu ett nytt musikkapitel med ett innovativt projekt.
Millenium parade.
Hans fokus flyttas från Tokyo till den internationella arenan.
Jag spelar in.
Du blir filmad.
En varm applåd!
Vi följde Tsuneta i tre månader.
Vi spårade den kreativa processen
för ett musikaliskt geni från början till slut.
Den heter "2992".
Vore det inte intressant
om min musik höll till 2992?
Därför måste jag ge allt.
Nej!
Vad föreställde sig Tsuneta
i en avlägsen framtid?
Inte så här.
En gång till.
Jag vill skapa ett verk som bekräftar
olika människors synvinklar och perspektiv i världen.
Jag är äntligen klar
ett rent, polerat verk.
Dags att dekonstruera det.
Lägg av.
Jag är inte klar än. Den kan fortfarande justeras.
Varför har jag alltid så bråttom?
Han är ett underbarn
från Tokyos kaotiska värld.
Vi följde hans oändliga process av förstörelse och skapande.
14 SEPTEMBER 2020
Hej.
-Hej. -Trevligt att träffas.
Våra inspelningsförsök började
i september 2020.
Vi spelar in nu.
Okej.
Vi spelade precis in basdelen.
Åh, hej.
Vilket projekt.
Är inte det en stor kamera?
Vill du lyssna?
Den här dagen
spelar de in
Deras debutalbum, THE MILLENNIUM PARADE.
BERÄTTARE: TOBBY UEHARA
Deras passion och innovation
är själva symbolen för Tokyos kaos.
-Är det bättre? -Tja,
för säkerhets skull.
Efter att jag sagt mitt.
Vill du ha det enklare?
Visst, varför inte?
Jag föredrar det så.
Kan du presentera bandmedlemmarna?
Okej.
Han är King Gnus basist.
Jag heter Kazuki Arai.
Trevligt att träffas.
-Han är Arai. -Jag heter Arai.
Och han är Ayatake Ezaki.
Han spelar i andra band, som WONK.
Ayatake spelar även keyboard för King Gnu.
På så sätt,
har vi ju kärnmedlemmar.
Vi spelar Daiki Tsuneta's verk.
Okej.
-Har du nåt emot att spela nåt? -Visst.
-Redo. -Okej.
Underbart.
Det är ett intressant verk.
Det kan vara lämpligt
för sista delen av improvisationen.
La, ti, do, re, mi, so, mi.
Okej.
-Att använda skalan låter intressant. -Jag håller med.
Men det kan dock bli lite mesigt.
-Vill du behålla den versionen? -Ja.
-Jag försöker igen. -Okej.
Vanligtvis,
regisserar en producent inspelningssessionerna.
Men inte i den här studion.
Tsuneta är den som fattar alla beslut.
Jag kan säga att…
-Det har sin charm. -Jag håller med.
Jag har glömt vad jag lyssnade på.
Vi kan också
ta det bästa från varje inspelning.
Tsuneta, du verkar inte
regissera scenen.
Inte vanligtvis, nej.
I slutändan
bestämmer han den slutgiltiga versionen,
men han ger varje musiker
utrymme att uttrycka sin kreativitet.
Det ni har bevittnat här är ett bra exempel på det.
Jag spelar aldrig bas så här fritt
-under andra inspelningar. -Nej, aldrig.
Det kanske är ovanligt att be musikerna
att bli aktiva spelare.
På det sättet låter mitt projekt
musikerna att komma till sin rätt.
-Ja. -Kanske det.
Ja.
Vi kan uttrycka vår musikaliska kreativitet här.
Ja.
-Visst är det bra? -Det låter bra.
Den har en instrumentell känsla.
-Okej. -Ja.
Vi kör på det så länge.
15 SEPTEMBER 2020
Dagen efter,
släpptes vi in i Tsunetas privata studio.
Det var första gången
en kamera var tillåten
vid bandets kreativa process.
-God morgon. -Morsning.
Kul att se dig idag.
Vad jobbar du med nu?
Det här är för King Gnu.
Det är från decemberinspelningen.
Det är vår nya låt.
STAR OF THE SHOW
Han jobbade på
demon till King Gnus nya låt.
Med andra ord, han designade en låt.
Den leder till denna del.
Vad säger du
-om att ha tangentbordet här? -Ja.
Tsuneta lyssnar på samma rad om och om igen
när han finjusterar ljudet för varje instrument.
Jag gör det här jämt.
Till exempel…
Det här är låtarna
-på King Gnus senaste släpp. -Okej.
-Det är en låt som heter "A Cheap Novel". -Okej.
Den består av 52 individuella spår.
De här delarna komponerar en sång.
Man börjar med att komponera basmelodin.
Det stämmer. Det är där jag får den övergripande känslan av låten.
Okej.
Till exempel tar jag med ackord.
E-ackordet
följs av ett öppet ackord.
Det låter så här.
Det är svårt att förklara.
Det är så jag kommer på låtens stämning.
Jag börjar känna på låten.
I den processen,
experimenterar jag med melodin.
Den här melodin
inkorporeras så här.
Och hör man inte strängarna…
Var är stråkspåret?
Här är det.
Jag tar in melodin i demon.
Så ser processen ut.
Så uppstår
en sammanflätning.
Det tar aldrig slut.
Var hittar han inspiration
till sin unika musikaliska smak?
-Alla dessa konstböcker. -Ja.
Det är härifrån jag får min inspiration.
-Ja. -Det är ett kollektiv av olika konstnärer.
Vem är det?
Det här är Kosuke Kawamura.
Han är collagekonstnär.
Mediet han arbetar med,
-collage, kan jag relatera till. -Ja.
Jag ska visa dig.
Okej.
Jag samplade en orkester.
Okej.
Sen lägger jag in beatsen.
Jag använde en collage-liknande teknik i min musik.
-Ja. -Jag skapar unik musik som ingen annan.
Genom att förstöra
en färdig bit och rekonstruera den från grunden,
kan man skapa helt annan musik.
Det är ett sätt att bygga ett helt nytt verk.
Man kan säga att mitt arbete är baserat på den här metoden.
Ja.
-Jag förstår, du förklarade det tydligt. -Förstod ni? Skönt att höra.
Det är min inställning till musik.
Oj. Ja.
-Titta på stolen. -Okej.
Är den inte unik?
Det sticker ut spikar ur lädret.
Den är specialgjord.
-Det är också ett collage. -Oj.
Spikarna är dock i vägen.
Det är samma sak med datorn.
Ja.
Åh,
-det är en laptop. -Ja. Jag använde den länge,
men fick nyligen en ny dator.
-Okej. -Jag spillde ut nagellack
-på den. -Okej.
Mitt arbete är också influerat av Keiichi Tanaamis stil.
Jag förstår.
Också konstnär.
-Han representerar multidisciplinär konst. -Ja.
-Otroligt. -Ja.
"Tokyo Chaotic"
är ett koncept som jag ofta baserar mitt arbete på.
Det finns folk
från olika kulturer och bakgrunder.
Jag vill bekräfta perspektiven
från alla olika idéer.
Det gäller nog mitt nuvarande projekt också.
Jag försöker medvetet
att skapa en plats för kommunikation med människor vars värderingar
skiljer sig från mina i min musik.
Jag vill inte stänga nån ute.
Jag hoppas kunna acceptera folk som de är.
22 SEPTEMBER 2020
Idag spelade King Gnu in.
Det är första släppet
för King Gnu i år.
Jag känner fansens förväntningar på mig.
Pandemin började när vi förberedde oss för en turné.
Jag längtar tills pandemin tar slut.
Jag tror att vi fortfarande kör vår höstturné.
Ja.
Hans spelstil utvecklades med hans frisyr.
Den är mycket mognare!
TRUMMIS: YU SEKI
Det ver ett halvår sen de sist spelade in.
När klippte du dig?
-Igår. -Oj.
Framsidan ser intressant ut.
Ja, det är ganska långt.
Det är värre utsläppt.
Och sidorna?
Det är okej om jag stoppar in det.
Nej, det ser inte normalt ut.
Får det inte godkänt?
Vad skriver du?
Jag skriver rim.
Okej.
Låten spottar ur sig ord som en kulspruta.
Oavsett hur många ord jag kommer på
så räcker det inte.
Orden till låten de spelar in
var inte skrivna än.
Första versen överträffade mina förväntningar.
"Livslusten,"
"livsgnistan." Det är temat.
Nu skäms jag.
Nåväl.
Det är tanken.
Verkligen.
-Det är tanken. -Jag skäms.
Han börjar förklara versens sista rad.
"Ge mig antikropparna."
Vi måste utveckla vår immunitet.
Livet blir bara svårare.
Jag hoppas att forskarna
jobbar hårt.
Allvarligt.
Det är utanför vår sfär.
Det här är en uppriktig vädjan.
Du hade inte kommit på det om inte
-pandemin inträffat. -Precis.
"Ge mig antikropparna för att leva det här livet."
Vad tycker du?
-Det är bättre. -Det verkar så.
Helt klart.
Men det är riskabelt att sälja för många biljetter.
Om vi säljer biljetterna
-och så är det ett utbrott första kvällen? -Och det ställs in?
Tänk om en av oss blir smittad?
"Ge mig antikropparna" har två betydelser.
Vi har skrivit en låt om en uppriktig vädjan.
Jag tyckte det var trallvänligt.
Allt är bra.
-Är vi klara? -Vi är klara.
-Vi är klara tidigt. -Ja.
Ja.
Vi har aldrig blivit klara så fort.
Vill du ha skjuts?
Det regnar.
Det var molnigt hela dagen.
-Okej. Det är slutet på sommaren. -Ja.
Tsunetas val av bil
är en inhemsk 70-talsmodell.
-Jag fick min första bil när jag var 20. -Ja.
-Det var en Rasheen. -En Rasheen?
När du var tonåring?
-Känner du till den? -Definitivt.
-Vi har samma smak! -Okej.
Underhållet var dyrt, så jag gav upp den.
Ja.
-När den behövde besiktas. -Okej.
Det är sorgligt att ge upp en bil.
Det får mig att vilja tjäna mer pengar.
-Men jag fick äntligen en bil -Ja.
-i år. Det var på tiden. -Ja.
Men har du alltid velat jobba med musik?
Jag kan inte tänka mig att göra nåt annat.
Jag har aldrig övervägt nåt annat.
Vad säger du om att köpa mat?
Är det okej?
Vi går till ett billigt ställe.
-Jag kan kolla upp det. -Om det går bra.
-Okej. -Okej.
Tack för maten.
Tsuneta säger att hans favoritmat är ägg med ris.
-Får jag ta den? -Visst.
Jag vet inte hur man håller ätpinnar.
Jag har aldrig lärt mig hyfs.
-Din familj var inte sträng. -Inte alls.
-En gång åt vi bento… -Okej.
…på en inspelning för Kenshi Yonezu.
Yonezu blev chockad och frågade om jag var civiliserad.
Så illa är det.
Ända sen han påpekade det,
tänker jag på hur jag håller ätpinnarna.
Ja.
Jag har övat sen dess.
Det var där jag började.
22:00.
Tsuneta åker inte hem,
utan till hans studio.
Han börjar jobba på texten igen.
Han förstör
melodin han skapade igen.
De upprepar ett spel
De tvingar alltid planen Att vagga samman livet
Slutet på labyrinten är bara början
B-melodin behöver finslipas.
-Ja. -Jag funderar på att ändra melodin.
Texten, då?
-Den också. -Ja.
En billig roman
26 SEPTEMBER 2020
Det här är svårt.
VOKALIST: SATORU IGUCHI
Sjung och dansa som en galning
Det är svårt. Det är svårt att få det perfekt.
Vi börjar
-refrängen på B. -Okej.
Tsuneta sa att texten var klar imorse
imorse.
"STAR OF THE SHOW"
Jag vill att vi ska vara kära
Att sälja vad man vill ångra är bara jobbigt
Ge mig antikropparna för att leva Det här oraffinerade livet
Det är snabbt.
Väldigt snabbt.
Du, angående texten här.
Vad sägs om att vi ändrar det
till "det råa och oraffinerade livet"?
"Råa och oraffinerade livet"?
Ändra texten.
Ja, och lägg till "rått och oraffinerat".
Okej.
"Rått och oraffinerat liv".
Försök sjunga mer dynamiskt än vanligt.
Okej.
Ja.
Att sälja vad man vill ångra är bara jobbigt
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
Ge mig antikropparna
Att leva detta liv Detta råa och oraffinerade liv
Är det bättre?
Det är bara jobbigt
Vill du ändra det?
Jag kan sjunga det.
Ånger är bara en plåga
-Här. -Okej.
Att sälja vad man vill ångra är bara jobbigt
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
Kan du betona mer?
Det vet jag inte.
Okej.
Att sälja vad man vill ångra är bara jobbigt
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
-Det var bra. -Ja.
Vad sägs om att göra det till refrängen?
-Du behåller titeln. -Ja.
Från "A Cheap Novel" till "Star of the Show".
De delar ett tema.
Hur ska jag säga…
Det är positiva låtar.
De är viktiga för King Gnu.
Vårt band handlar om livekonserter.
Låtar som låter bättre live.
Det är kärnan i vårt band.
Det är viktigt för oss.
Jag tror att den här låten blir en av fansens favoriter.
Jag vill höra dig prata som Yosui.
Kan du göra det?
Är din mage
full av mammas mat?
-Fick du nog? -Åh…
Du har ändrat din röst.
Har du användning för spåret?
Är inte den här inspelningen meningslös?
-Vi får säkert användning för den. -Det tvivlar jag på.
Det här hände under en paus.
Vi måste göra turnén mindre.
Varför då?
-Blir situationen värre? -Inte det, men
-det finns fler risker än tidigare. -Ja.
Vi åker bara till Tokyo, Nagoya och Osaka.
Tokyo, Nagoya och Osaka?
Vi spelar inte i Sapporo.
Vi spelar inte i Sapporo, Fukuoka och Sendai.
Ingen av dem?
Det är 40 000 personer.
I en normal situation
förväntar vi oss 100 000 sålda biljetter.
Det är hälften.
Hälften?
Hälften.
Oj.
Det här suger.
Vilken otur.
Ja.
Nu ska vi se.
I år
-skulle vi ju ha flyt. -Ja.
Hur som helst,
kan vi bara göra vårt bästa.
Att upprepa en slump Att alltid tvinga fram handlingen
Slutet på labyrinten är bara början En hängbro utan nåt att hålla i
Jag halkar och stapplar på fyllan
Ett felsteg och det är över Döda män skvallrar inte
Sånger skrivs nu
för att lyssnas på hemma i enskildhet.
Det är trenden inom japansk musikindustri.
När jag skapar kraftfulla sånger som den här,
föreställer sig lyssnarna en konsert med dem.
Mina fans hungrar efter musik.
Pandemin har förändrat
vår tidsuppfattning i alla avseenden.
Det är som om vi befinner oss i en kryogen sömn 2020.
Om vi skulle upprepa
2020 nästa år kommer det inte att kännas konstigt.
Det skulle kännas rätt.
Eller hur?
Jag skrev kraftfulla låtar
för världen att fortsätta framåt.
Jag gör det instinktivt.
Jag gör vad jag kan
för att klockan ska ticka.
Det är vad jag försöker göra.
På mitt livs scen spelar det ingen roll Om man är känd eller inte
Gör mig upprymd Jag vill att vi ska vara kära
Att sälja vad man vill ångra är bara jobbigt
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
-En gång till. -Okej.
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
En gång till!
Ge mig antikropparna för att leva Detta råa och oraffinerade liv
Det finns en plats som han anser vara hans ursprung.
Kom igen.
Han flyttade från Nagano, hans födelseplats, när han var 18
och bodde här i sju år med sin mormor.
HANS MORMOR HAR REDAN GÅTT BORT.
HUSET HAR STÅTT TOMT I TRE ÅR.
Visst är målningarna fina?
Min mormor var konstnär.
Hon designade outfits.
Hon var så speciell.
Hon är nog den som liknar mig mest.
Oj, ett pris tilll farfar.
Han gjorde tv-apparater.
Färg-tv.
HANS FARFAR VAR INGENJÖR OCH UTVECKLADE FÄRG-TV.
Jag visste inte att vi hade det här.
Kan jag lämna den här?
Vad åt du för mat med henne?
Ibland gav hon mig kattmat på burk.
Hon blandade det med tonfisk på burk
och hon köpte dem i affären.
Jag skulle säga att det var kattmat.
Man kan inte äta det.
Men vi åt det ändå. Det var inte så illa.
Det här området har alltid funnits.
Ja.
Hur ska jag säga?
Alla känner varandra.
Jag spelade musik för dem.
Jag spelade för alla här.
Ja.
Mina vänner kom över
och vi repade här.
Vi gjorde sånt.
Det var långt innan King Gnu bildades.
Ja.
Jag undrar om det var här jag började skapa musik seriöst.
Ja.
Min far bodde här, tror jag.
Det är första gången jag ser det.
Det är mina föräldrars bröllopsfoton.
Min mamma och pappa.
Där är mormor.
MAMMA, PAPPA, MORMOR, MORFAR
-Du bodde här med din mormor. -Rätt.
Jag ser ut som min farfar.
Båda hans föräldrar spelar piano.
Hans hem var fullt av instrument som gitarrer och basgitarrer.
Han behövde inga formella lektioner.
Tsuneta lärde sig ett instrument i taget.
Han har inte förändrats
sen jag träffade honom i högstadiet.
Han har alltid jagat de bästa för sin musik.
Det var som en musikklubb.
Jag förstår.
Han var ledaren. Han var sträng.
Även om den färdiga låten
nästan var felfri. Inga defekter slank förbi.
Han hatar att lämna saker oavslutade.
Det här kan få honom att låta sträng,
men han är bara en ärlig man.
Jag kom inte överens med andra.
Jag hade några vänner, några få.
Vi bildade ett band och jag lärde dem spela instrument.
Jag lärde till och med ut trummor.
Vi uppträdde på skolfestivalen.
Vi spelade originallåtar.
Men jag kunde inte vinna publikens hjärta då.
Vi passade inte in.
Han kom in på konsthögskolan i Tokyo
för att fortsätta sin musikkarriär.
Tsuneta var cellist i en orkester
ledd av Seiji Ozawa, en internationellt erkänd dirigent.
Det var en vändpunkt för Tsuneta.
Det var en rörande upplevelse.
Den känslan glömmer jag aldrig.
Konsertsalen fylldes med ljud och publik.
Dirigentens uttryck.
Ljudet ekade i hallen.
Upplevelsen har formatet av
vad jag anser vara vacker musik.
Men,
jag har alltid dragits till konst
för att den handlar om att ändra konventioner.
Det är en process av förstörelse och skapande.
Han lämnade universitetet efter ett år.
Titta.
Det är bara spegelbollen kvar.
TSUNETAS GAMLA RUM
Jag ville liva upp rummet.
Han lärde sig processen
av förstörelse och skapelse i det här rummet,
att hitta sin egen musikstil.
Ja.
Vi hittade en demolåt som Tsuneta skickat till ett skivbolag.
MUSIK SOM SKAPADES AV TSUNETA NÄR HAN VAR 19
Jag tyckte att ljudet var häftigt.
MINORU TAGUCHI FÖRE DETTA TALANGSCOUT, SONY MUSIC
Det är ungdomens sista skrik.
Men det var svårt som skivbolag
att göra hans talang lönsam för oss.
När jag var runt 20,
skickade jag min musik till ett skivbolag.
De sa att det lät grymt,
men inte var lönsamt.
Så sa de till mig,
att min musik inte följde det populära J-popmönstret.
Det är vad personen från bolaget sa.
Jag minns
att jag inte kunde acceptera det svaret.
Jag har forskat i musikhistorien.
Jag fick tänka över instrumenten.
Jag frågade mig själv,
"Varför värderas inte min musik i världen?"
Jag hade en musikerstolthet också.
Jag trodde aldrig att allmänhetens åsikter
definierade min konstnärliga förmåga.
Och jag visste
att jag inte kunde ljuga för min musik.
Det är min livsfilosofi.
Det är därför
jag var tvungen att göra det på mitt sätt.
Jag var tvungen att få folkets stöd för min musik.
Han vill inte skapa musik enligt förväntningarna.
Det är därför
han vill få folkets stöd för sin unika musik.
Så här lägger man upp en trumma.
Trummans topplatta.
Jag ville måla den
och rita loggan på den.
Jag blev utskälld för att ha sprejat färg på huset.
Med tiden, kom de andra som delade samma drömmar
att börja samlas vid Tsunetas sida.
"LOW LOVE"
Jag ville skapa riktigt häftig musik.
Han offrar sig för musiken.
Det kanske inte är så allvarligt,
men det lät kul.
Och det är coolt.
Jag har aldrig träffat nån som han.
Det var därför jag ville bli inblandad.
Märket efter en rostig ring
Vi får visst dela på smärtan Gömma våra blåmärken
Medan vi fortsätter leva Dolda bakom rationalitet
"Du är så vuxen, va?" Med en gnutta sarkasm
Vi attraherar varandra
Du borde stanna en stund
"Det är bara här du hör hemma, eller hur?"
Ta alla de här smaklösa sakerna
Och förgör dem i ett "anfall"
I ett "anfall"
Men ändå
Jag sträcker ut min hand Till den drömlika blomman
2019: STOR DEBUT SOM KING GNU
Även om jag vet att allt är artificiellt
Så överlämnar jag mig
INTERVJU FÖR FILMEN A FAMILY
TSUNETA SKREV SIGNATURMELODIN.
HUVUDROLLSINNEHAVAREN: GO AYANO
Det ser bra ut.
Kom igen.
Varför tog du plötsligt en bild på honom?
Är det inte normalt
att vilja ha en bild på nån man älskar?
Eller?
Det är samma sak.
Jag gillar honom privat.
Vi är som ett gäng ligister.
Visst.
För mig fanns det en tid
då jag behövde få styrka för mig själv.
Han skapar en familj.
Han har gjort det här med sitt gäng länge.
Det finns inte många
som kan ägna sig åt nåt sånt genom åren.
Ja.
Det var det som attraherade mig.
Tack.
Jag gav dig en komplimang.
2020.
Tsuneta har jobbat på ett projekt.
Att sammanföra orkester och modern musik till ett.
Det här är sammanställningen
av hela hans liv.
Han återskapar en låt han skrivit som heter "DURA".
Det vore intressant
om vi kunde skapa ett innovativt ljud som ingen har hört förut.
En låt som innehåller vackra
och otrevliga ljud.
Jag vill ta med alla.
Är inte det livet?
Nåt som är smutsigt, men vackert.
Jag hoppas att det blir så.
PROCESSEN FILMAS MED EN FJÄRRKAMERA
SEN TILLSÄTTER TSUNETA CELLON
Skit.
KOMPONERAR ELBASDELEN
Okej. Bra.
En gång till.
Inte den här.
Okej. Ett, två och tre.
Jag behöver inte det.
Under komponeringsprocessen
går Tsuneta går till rummet bredvid.
Vad tycker du om kläderna?
Det är häftiga.
Det passar temat för "A Cheap Novel".
Ja.
De är en kreativ grupp som heter PERIMETRON.
De har samarbetat ofta sedan han började skapa musik.
Musiken skapades av Tsuneta.
PERIMETRON har utvecklat de flesta av hans musikvideor.
Dessutom har de designat
CD-omslag och liveföreställningar.
Vilken sida är du på?
KONSTNÄRLIG LEDARE, OSRIN
Ett, två, tre.
Vi behöver sista sidan.
När vi startade King Gnu,
redigerade vi på matställen som Gusto.
Vi samlades på Gusto.
-Tills på morgonen. -Vi stannade till klockan 05,00,
sen stängde Gusto, så vi gick till ett kafé.
Det var ett helvete.
Sen gick vi tillbaka till Gusto.
När Gusto öppnade på morgonen.
När jag ser tillbaka,
har vi kommit långt.
Det har vi verkligen.
Vi åt alltid räkor och tomatspagetti.
-Jag hör av mig. -Okej.
Dags att gå tillbaka.
DEN 12 OKTOBER 2020
Vi börjar från början.
Tsuneta börjar nu justera DURA:s ljudbalans.
Vänta.
Hur låter det när det förs in i kedjan?
-I dramatiken. -I dramat?
Hädanefter,
justerar Tsuneta med instrument.
Jag vill ha en låt till.
Vad kan jag tillägga?
Hela sektionen
blir hårt arbete.
Hur många instrument används redan?
Hur många?
Hur många spår är det?
Runt 150.
Är det normalt för dig?
Nej, inte alls.
Det här är ovanligt.
Det är ovanligt.
Det övre irriterar mig, men jag gillar det nedersta.
Jag tar bort den övre.
Vi kan lika gärna byta effekten.
Nu vill han byta ut den inspelade musiken.
Den här är fin.
Här.
-Tack. -Det är nästan klart.
Vi hade inte haft det här med den monteringen.
Jag gillar fundamentet och ekot.
Vad gör vi nu?
Vi kan väl bara spela hooken?
Jag har alltid skapat blandad musik.
Men det är svårt att fullända.
Jag har inte haft många fall
där jag var nöjd med resultatet.
Om en är överväldigande,
är den andra hämmad.
Det är arbetsamt.
Hur som helst,
kan vi prova en annan låt?
Förlåt, okej.
Deadline för millennium parade:s första album närmar sig.
21 OKTOBER 2020 "A CHEAP NOVEL"
Det är nu i slutet av oktober.
De filmar musikvideon.
Har räddat mig
Okej.
Vi kollar.
-Vi hinner inte stanna. -Okej.
Vad gör vi nu?
PERIMETRON:s OSRIN, som har samarbetat
med Tsuneta genom åren, regisserar musikvideon.
Under pausen
ger Tsuneta sin feedback.
Jag vill fråga om konfettin.
-Va? -Konfettin.
-Guldkonfettin? -Ja.
Jag vill ha guldkonfetti i slutet.
OSRIN hade planerat att använda guldkonfetti
vid slutet av musikvideon.
Vad tycker du?
Vi har gjort en enkel musikvideo.
Konfetti kanske inte passar.
Kom igen.
Hur ska du få ner konfettin?
Jag har en plan.
Vi kan använda den.
Vi har utrustning för scenen.
Den kan vara bra att använda.
Trots Tsunetas invändningar,
håller OSRIN fast vid konfettin.
Tack.
Hur ska jag säga?
Han säger saker som,
"Vi använder inte guldkonfettin."
De flesta regissörer skulle lägga ner när konstnären protesterar,
men inte jag.
Det är för att
vi har en bra relation.
Även om vi alla har olika roller,
delar vi samma ensamhet i vårt arbete.
Jag kan inte hjälpa honom med musiken,
och han kan inte hjälpa oss med videon.
Vi stöttar varandra.
Den här låten är en ballad
om en man som skriver böcker som inte säljer
och hans fru som tror på honom.
Okej,
vi rullar.
Tsunetas texter
verkar förmedla hans övertygelse
som han höll fast vid under sin kreativa process.
Även om det här livet
Slutade som en billig roman
Tänker jag inte kasta den
Jag skriver om den hur många gånger det än tar
För att möta våra sanningar
Ibland har vi inget annat val än att vara ensamma
Jag vet att det är ett misstag
Det finns en historia jag vill berätta
Ett manus fullt av nonsens
Genom uselt skådespeleri Och det är allt jag behöver
Dina klumpiga uttryck
Och pinsamma ord
Har räddat mig
Att stå ensam den dagen
En rygg som kurar ihop sig i skam
Om det var nu skulle jag sträcka på den
Oavsett mina dumma uttryck
Eller konstiga ord
Är du fortfarande bredvid mig och ler
Tack!
Det var underbart! Tack!
Där jag är lyckligt lottad
är att det finns ett team
som finner värde i mitt arbete.
Inte för att allmänheten värdesätter mitt arbete,
utan ur deras egna konstnärliga synvinkel.
Ja.
Det finns ingen baktanke med värdet de finner i mitt arbete.
Det handlar inte om vinsten min musik genererar.
De värdesätter inte mitt arbete på grund av pengar.
Jag vill skapa och göra fantastiska saker.
Det är där vi är lika.
För mig är det min skatt och mitt hopp.
Så känner jag.
Om det inte vore så,
skulle jag inte kunna fortsätta så här.
Och han började avslöja
hans planer för "DURA".
Tack.
-Vi ses i morgon. -Okej.
I morgon är en viktig dag.
-Det är sant. -När det gäller "DURA",
ändrade vi dess titel till "2992".
Om en man föds 1992,
är det tusenårsparad.
Vi skulle vara i 2992.
Därför ändrades titeln.
Den titeln, "2992",
vore det inte intressant om ditt arbete fortsatte till 2992?
Därför ska jag jobba hårt.
Och vi gick vilse
22 OKTOBER 2020
Det känns
som om du inte uttrycker texten fullt ut.
Jag la till "allt" på orden här.
Som vi alla…
Nej, inte det.
Tsuneta går noggrant igenom varje ord i texten med ermhoi,
som skrev låttexten till 2992 i sista minuten.
-Som vi alla? -Som vi alla.
Vi föddes 1992.
Den här låten handlar om ungefär tusen år.
Det är tanken.
Det här är vad vi tror att människor skulle vara som
om de levde om tusen år.
Jaså?
Tsuneta sänder ljud och musik
från det kaotiska nuet…
Okej.
…till om tusen år.
Du kommer inte tro vad jag såg
Det finns inget som kan få dig att tro mig
Jag såg att stjärnorna
Gick sönder och vi gick vilse
Ja.
Hur var det?
Vilken känsla vill du ha?
Vill du
att jag är mer av en historieberättare?
-Eller en huvudperson? -Ja, kör på det.
Protagonist, okej.
Du kommer inte tro vad jag såg
Det finns inget som kan få dig att tro mig
Kära nån.
-Jag förstår inte den här låten. -Inte?
Jösses.
Jag såg att stjärnorna
Gick sönder och vi gick vilse
Nåt är fel.
Du är inte försjunken i sången.
Precis.
-Jag hör det på dig. -Eller hur?
Jag förstår inte riktigt.
Det bästa sättet?
Inte bästa sättet,
men jag får ingen känsla för låten.
-Jag… -Är det för abstrakt?
…förstår den inte.
Nu ska vi se.
Jag förstår texten eftersom jag skrev den,
men musiken och den övergripande balansen är,
låt oss säga…
Den breddar stämningen.
Det handlar inte om känslor.
Okej.
Jag vet inte hur jag ska tolka det.
Nu ska vi se…
Så känner jag. Det är ganska svårt.
Ja.
Det kan vara svårt att förklara med ord, så vi väljer ljudet
som passar låtens stämning.
-Okej. -Ja.
Det är svårt.
Den här låten är väldigt svår.
Alltså…
Det låter redan bra.
Den är för ren.
Den instrumentala versionen
är väldigt ren.
Det är ett rent ljud. Det är ett pop-likt arrangemang.
Ett uppfriskande ljud.
Uppfriskande. Det är inte rörigt.
Jag vill röra till det.
Vi blir nog inte klara på ett tag.
Vi är klara vid midnatt.
DEN 2 NOVEMBER 2020
KING GNUS TURNÉ VAR NÄRA FÖRESTÅENDE
ALBUMET MILLENNIUM PARADE ÄR I SITT SLUTSKEDE.
När det är klart,
kolla resten på nätet.
Vi fortsätter.
Åh, det här?
Det är till kameran.
Jag kan lägga den i kylen.
Den är tjock.
Den har stått ett tag.
Ja, det är redan natt.
Drick inte soppan.
De plockade isär monitorn.
-Du har haft den de senaste tre dagarna. -Det har jag.
Jag tvättar mig varje dag,
men jag orkar inte välja kläder.
Underkläderna, då?
Nu när Yu är här kan vi väl göra "Bon Dance"?
MIDNATT
4 NOVEMBER 2020
I början av november.
Idag går de igenom mixen till 2992.
Med andra ord är det sista steget innan färdigställandet.
Lägg av.
Vi använder fyrverkerierna
från FAMILIA:s första refräng.
-Ja. -Nu kör vi. Jag gillade det inte.
Även i det här skedet,
insisterar han på ett annat ljud.
Han vill även använda ljudinspelningen av fyrverkerier.
Delen där trumman inte passar.
Vi byter ut trumman.
Underbart.
Vi letar upp foten också.
Vi påbörjar en ny, slitsam uppgift.
Jag älskar ekot av det första skottet.
Jag vill använda ljudet av fyrverkerierna på himlen som introduktion.
Jag vill ha tydliga ljudinspelningar.
En ny värld skapas
i den kaotiska musikaliska världen.
Tsunetas musikaliska process
tar aldrig slut.
Kan du rädda det andra spåret?
Toppen.
Det är äckligt bra.
Men det är äckligt.
Basgången låter svår.
Vad gör vi nu?
Hej.
Jösses.
Vad är det?
Han kommer alltid olägligt.
KL. 01,30.
Okej.
-En gång till? -Visst.
-En gång till. -Visst.
Jag väcker dig när jag är klar.
Okej.
Det har blivit kallt.
Du är väldigt flitig.
Det är jag.
Jag håller med.
Jag kan fortsätta. Det finns mer att justera.
Jag känner att
jag måste jobba.
Bara en tanke.
Varför tränger jag in mig i ett hörn?
Som om jag blir jagad.
Varför har jag så bråttom?
Okej.
Klockan är 04,08 nu.
Vi kan väl åka förbi kontoret?
-Varför inte? -Nu kör vi.
Hej.
Jag visste att du skulle vara här.
Vad är det?
Jag visste att du skulle komma för maten.
Vem skrev det här?
-Det är regressivt. -Vilken kylig handstil.
Det är mer avslappnat.
Mycket slarvigare.
Vi jobbade.
Det gjorde du verkligen.
Tack.
Vi ses imorgon.
Vi är inte ens nära.
Jag har bara börjat.
Vi kan inte sluta här.
EN MÅNAD SENARE ÄR "2992" KOMPLETT
Du kommer inte tro vad jag såg
Det finns inget som kan få dig att tro mig
Jag såg att stjärnorna
Trasiga i bitar
Vi ska starta ett krig
I det här livet
Alla känner sig förvirrade
Jag vill bara bryta mig loss och se
Som vi brukade göra
Förr i tiden
Det är nåt fel med
Som om de inte vet vad kärlek är
Jag antar att de håller på med nåt annat
Det förstår jag inte
Rymden är nu en ensam plats
I en syn jag såg
Vi var nummer som svävade i tid och rum
Jag vill fly från manipulationen
Medan jag fortfarande kan tänka
För min egen skull
Jag läser alla ledtrådar Gömda i tid och rum
Betydelsen spreds från oss
Jag börjar springa ut i rymden
Medan jag fortfarande har en plan
Tack för att du spelade in idag.
Tack så mycket!
Tack till orkestermedlemmarna.
Bandledare och orkesterpersonal.
Det finns så många
typer av människor här.
Vi har ett mångsidigt team.
Det är väldigt nära
-idealet jag föreställde mig. -Okej.
Jag fick se ett underbart landskap idag.
-Ja. -Ett vackert landskap?
Var det inte
-en underbar utsikt? Det var det. -Det var det verkligen.
23 DECEMBER 2020
Okej.
Ja, allt är klart.
Bra jobbat.
-Toppen. -Bra jobbat idag.
-Tack. -Bra jobbat.
Undertexter: Fanny Landstrom