Downloaded from YTS.MX
Доброго ранку.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ця людина —
обранець самої музики.
Зіграймо це ще раз?
Авжеж.
Знову.
-Гаразд. Цей акорд? -Так.
Так.
Дайкі Цунета.
«KING GNU»
Він фронтмен шалено популярного японського рок-гурту «King Gnu».
Усі пісні гурту — витвір творчого генія Даікі.
ЦУНЕТА, ГІТАРА Й ВОКАЛ
А це складно.
Його талант не підкорився навіть викладачам
Токійського університету мистецтв.
ТОКІЙСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ МИСТЕЦТВ, СПЕЦІАЛЬНІСТЬ: «ВІОЛОНЧЕЛЬ», ВИБУВ
Він грає на понад десяти інструментах.
Для нього не існує музичних бар'єрів.
Тут підкреслимо інструмент, який називається валторна.
Добре.
Цунета розширює межі музичної творчості.
Як я змінюю традиційну музику?
Мене приваблює саме цей аспект творчості.
Певною мірою це процес деструкції та творення.
ДЕСТРУКЦІЯ ТА ТВОРЕННЯ.
Я просто роблю свою справу.
Цунета має хист і до візуального мистецтва,
завдяки чому він співпрацює з іншими митцями.
Він відкриває нові грані музики своїм проектом
«millennium parade».
Він планує вийти на міжнародну сцену з токійської.
Я знімаю.
Ти в кадрі.
Ваші несамовиті оплески!
Три місяці наші камери стежили за життям Цунети.
Відслідкували творчий процес
музичного генія,
від народження проєкту до завершення.
Пісня називається «2992».
Хіба не цікаво було б,
якби моя музика прожила до 2992 року?
Для цього я й викладаюся з усіх сил.
Ні!
Яким Цунета уявляє
віддалене майбутнє?
Знову не те.
Ще раз.
Моя мета — створити музику, яка утверджує
погляди й думки найрізноманітніших людей у цілому світі.
Нарешті я створив
цей чистий, збалансований трек.
Далі буде його деконструкція.
Облиште мене.
Я ще не закінчив. Деконструкція не знає меж.
І чому я завжди так поспішаю?
Він справжній геній,
породжений світом хаосу Токіо.
Ми стали свідками його нескінченного процесу деструкції та творення.
14 ВЕРЕСНЯ 2020 РОКУ
Привіт.
-Привіт. -Радий знайомству.
Зйомки почалися
у вересні 2020 року.
Ми вже записуємо.
Добре.
Ми щойно закінчили записувати бас.
О, привіт.
О, проєкт крупним планом.
Хіба не велика камера?
Хочеш послухати?
Сьогодні
вони записують
свій дебютний альбом «THE MILLENNIUM PARADE».
ГОЛОС ЗА КАДРОМ: ТОБІ УЕХАРА
«THE MILLENNIUM PARADE»
Їх пристрасть і новаторство —
уособлення хаосу Токіо.
-Так краще? -Я це так,
про всяк випадок.
Після моїх благань.
Хочеш простіше?
Так, чому ні?
Мені так більше подобається.
Представиш учасників гурту?
Авжеж.
Це басист «King Gnu».
Я Кацукі Арай.
Дуже приємно.
-Це Арай. -Я Арай.
А це Аятаке Ецакі.
Він грає і в інших гуртах, як от «WONK».
У «King Gnu» він також грає на клавішних.
Ось наш
основний склад гурту.
Ми просто виконуємо твори Дайкі.
Зрозуміло.
Може, зіграєте щось?
Звісно.
-Готові. -Гаразд.
«БОН ДАНС» «МІЛЕНІУМ ПАРАД»
Чудово.
Цікава пісня.
Добре впишеться
в завершення імпровізації.
Ла, ті, до, ре, мі, соль, мі.
Чудово.
-З гамою звучить цікаво. -Згоден.
Хоча, може, трохи примітивно.
-Хочеш залишити той варіант? -Так.
-Спробую ще. -Добре.
Зазвичай
записом керує продюсер.
Однак, не в цій студії.
Тут усе вирішує Цунета.
Можу сказати…
-У цьому є свій шарм. -Згоден.
Забув, що слухав.
Ще можна узяти
кращі уривки з кожного запису.
Цунето, не схоже,
що ти керуєш записом.
Зазвичай ні.
Як правило,
останнє слово завжди за ним,
однак, він дає всім музикантам
можливість висловити ідеї.
Те, що ви побачили під час цього запису — яскравий приклад.
Не граю на бас-гітарі так вільно
-в інших гуртах. -Ні, ніколи.
Нечасто зустрінеш, щоб музикантів
просили бути ініціативними.
Певним чином, такий підхід
дозволяє музикантам проявити себе якнайкраще.
-Так. -Напевно.
Так.
Тут ми вільно виражаємо власну музичну креативність.
Авжеж.
-Хіба не класно? -Звучить чудово.
Відчувається інструментальний початок.
-Це точно. -Так.
Зупинімося на цьому.
15 ВЕРЕСНЯ 2020 РОКУ
Наступного дня
нам дозволили завітати до приватної студії Цунети.
Уперше
творчий процес його гурту
знімала камера.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Радий вас нині бачити.
Над чим зараз працюєш?
Це для «King Gnu».
Грудневі записи.
Наша нова пісня.
«STAR OF THE SHOW» «KING GNU»
Він працював
над демо-записом нової пісні «King Gnu».
Тобто він розробляв пісню.
Перехід на цю частину.
Що скажеш,
-якщо додати тут клавіші? -Можна.
Цунета переслуховує одну й ту ж фразу,
щоб знайти ідеальний звук для кожного інструменту.
Це триває нескінченно.
Наприклад…
Це треки
-для нового альбому «King Gnu». -Зрозуміло.
-Ця пісня називається «A Cheap Novel». -Зрозуміло.
Вона складається із 52-х окремих доріжок.
Усі ці шматочки складають одну пісню.
Починаєш зі створення партії для басу.
Саме так. Це допомагає мені відчути пісню в загальних рисах.
Добре.
Наприклад, додаю акорди.
Акорд у мі-мажор,
а потім відкритий акорд.
Звучить приблизно так.
Словами це важко пояснити.
У такий спосіб я створюю загальний настрій пісні.
Я починаю відчувати її.
Упродовж цього процесу
я експериментую з мелодією.
Ця музична фраза
потім додається ось так.
А якщо не чуєте струнні…
Де доріжка зі струнними?
Ось вона.
Я накладаю мелодію на демо.
Отакий процес.
Так із нагромадження
створюється цілісна пісня.
Це нескінченний процес.
«SLUMBERLAND» «KING GNU»
«STAY!!!» «MILLENNIUM PARADE»
Звідки черпає натхнення
його вишуканий музичний смак?
-Книги про мистецтво. -Зрозуміло.
Вони й надихають мене на творчість.
-Зрозуміло. -Це збірка різних художників.
Хто це такий?
Косуке Кавамура.
Він створює колажі.
Його мистецький прийом, колаж,
-дуже близький моїй душі. -Зрозуміло.
Дозвольте, я покажу вам.
Гаразд.
Я узяв партію для оркестру.
Добре.
Потім додав ритм.
Я застосував техніку, подібну техніці колажу, в музиці.
-Так. -Я створюю унікальну музику.
Руйнуючи
готову пісню і збираючи її наново,
можна створити абсолютно іншу музику.
Це спосіб створити дещо нове й унікальне.
Саме такий підхід я найчастіше застосовую у творчості.
Так.
-Зрозуміло, ти дуже зрозуміло пояснюєш. -Зрозуміло? Радий це чути.
Це мій підхід музики.
Нічого собі.
-Подивіться на стілець. -Так.
Хіба не унікальний?
Він оздоблений шкірою з шипами.
Ручна робота.
-Це також колаж. -Ого.
Але шипи заважають.
У такому ж стилі й ноутбук на підлозі.
Так.
Ого,
-який ноутбук. -Так, я довго працював на ньому.
Лиш нещодавно придбав новий.
-Зрозуміло. -Я розфарбував корпус
-лаком для нігтів. -Я бачу.
Також на мене значний вплив справила творчість Кеічі Танаамі.
Зрозуміло.
А ще цей художник.
-Представник мультижанрового мистецтва. -Зрозуміло.
-Вражаюче. -Еге ж.
«Хаос Токіо» —
це концепція, на якій заснована моя музика.
Люди тут
належать до різних культур і суспільств.
Я хочу підкреслити багатоманітність
і розмаїття поглядів.
Це стосується і мого нинішнього проєкту.
Мета моєї музики —
створити в музиці простір для спілкування людей, чиї цінності
не співпадають з моїми.
Я хочу надати слово кожному.
Для мене важливо сприймати людей такими, як вони є.
22 ВЕРЕСНЯ 2020 РОКУ
Сьогодні був запис «King Gnu».
Це перший реліз
«King Gnu» цього року.
Очікування публіки тиснуть на мене.
Пандемія почалась саме тоді, коли ми планували гастролі.
Швидше б уже закінчилася пандемія.
Я дуже сподіваюсь, що осінні гастролі відбудуться.
Так.
Його техніка розвивається в унісон зачісці.
Вона значно зріліша!
УДАРНИК: Ю СЕКІ «KING GNU» І «MILLENNIUM PARADE»
Минуло шість місяців, відколи востаннє робили запис разом.
Коли ти постригся?
-Учора. -Круто.
Особливо мені подобається спереду.
Так, спереду волосся довше.
Коли розпускаю, гірше.
А на скронях?
Якщо закласти за вуха, нічого.
Ні, точно якось не звично.
О, не підійде?
Що ти там набираєш?
Набираю слова в риму.
Зрозуміло.
У цій пісні слова вилітають, мов з кулемета.
Скільки б я їх не придумав,
однаково бракує.
Слова пісні, яку вони записують,
ще не написані.
Перший куплет перевершив мої очікування.
«Воля до життя»,
«іскра життя». Це головні теми.
Ну, аж ніяково стало.
Хай йому грець.
Це лише задум.
Справді.
-Так, загальні ідеї. -Мені ніяково.
Він пояснює останній рядок куплету.
«Дай мені антитіла».
Треба зміцнювати імунітет.
Життя ставатиме тільки складнішим.
Сподіваюся, науковці
над цим працюють.
Серйозно.
Ми тут безсилі.
Це щирі благання.
Цих рядків не було б,
-якби не пандемія. -Так.
«Дай мені антитіла, щоб прожити життя».
Що скажете?
-Ситуація кращає… -Схоже.
Однозначно.
Але продавати багато квитків — ризиковано.
Що, якщо продамо квитки,
-а в день прем'єри буде спалах? -І все скасують?
А якщо хтось із нас заразиться?
Слова «дай мені антитіла» мають подвійне значення.
Ми написали пісню про щирі благання.
Подумав, що вона приверне увагу.
Нормально.
-Завершили? -Завершімо.
-Ми рано завершили. -Так.
Так.
Уперше закінчуємо так рано.
Підвезти?
Надворі дощ.
Цілий день хмарилося.
-Так. Типовий кінець літа. -Так.
Цунета їздить на
японському авто 70-х років.
-Я купив першу машину, коли мені було 20. -Зрозуміло.
-Це був Нісан Рашін. -О, Рашін?
Коли був геть юним?
-Знаєш цю машину? -Ще б пак.
-У нас однаковий смак. -Так.
Ремонт був дорогим, довелося продати.
Авжеж.
-Техогляд також. -Знаю.
Шкода продавати машину.
Це мотивує мене більше заробляти.
-Зрештою, я купив іншу машину. -Зрозуміло.
-Цього року. Уже настала пора. -Так.
Ти завжди хотів бути музикантом?
Ніким іншим я не міг себе уявити.
Іншої кар'єри я навіть не розглядав.
Може, поїмо?
Не заперечуєте?
Заскочимо десь, де недорого?
-Можна було б. -Звісно, якщо ви не проти.
-Гаразд. -Згода.
Смачного.
Улюблена страва Цунети — рис із яйцем.
-Можна спробую? -Авжеж.
Досі не вмію тримати палички.
Я так і не опанував гарні манери.
-Батьки не були суворими. -Анітрішки.
-Якось ми пішли поїсти бенто… -Так.
…коли робили запис для Кенші Йонецу.
Йонецу був шокований. Спитав, з якого лісу я вирвався.
Отакі в мене жахливі манери.
Відтоді, як він про це сказав,
я завжди стежу за тим, як тримаю палички.
Зрозуміло.
Я почав тренуватися.
Ось із чого довелося починати.
Десята вечора.
Цунета їде не додому,
а до студії.
Він знову береться за текст пісні.
І знову знищує
мелодію, яку написав.
Знову граючи наосліп
Вічно підштовхуючи сюжет Латаючи життя
Кінець лабіринту — лише початок
Тему в сі мажорі треба допрацювати.
-Так. -Думаю, може повністю її змінити.
А текст?
-Його теж. -Так.
Дешевий роман
26 ВЕРЕСНЯ 2020 РОКУ
Як складно.
ВОКАЛІСТ: САТОРУ ІГУЧІ
Тепер співай і танцюй, як навіжений
Нелегко. Складно заспівати доконало.
-Почнімо… -Тепер співай і танцюй
-…куплет у сі мажорі. -Добре.
Цунета каже, що дописав текст
лише зранку.
«STAR OF THE SHOW»
Я хочу, щоб ми закохалися
Усе купується й продається Жаль — це лише незручність
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це невишукане життя
О, справді швидко.
Дуже швидко.
Агов, щодо цього рядка.
Може, змінимо на
«це грубе й невишукане життя»?
«Грубе й невишукане життя»?
Зміни текст.
Так, і додай: «грубе й невишукане».
Добре.
«Грубе й невишукане життя».
Спробуй заспівати динамічніше, ніж зазвичай.
Добре.
Так.
Усе купується й продається Жаль — це лише незручність
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
Дай мені антитіла
Щоб прожити це життя Це грубе й невишукане життя
Краще?
Лише незручність
Хочеш це змінити?
Я зможу це заспівати.
Жаль — це лише незручність
-Ось так. -Молодець.
Усе купується й продається Жаль — це лише незручність
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
Можеш акцентованіше?
Навіть не знаю, що акцентувати.
Добре.
Усе купується й продається Жаль — це лише незручність
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
-Звучало добре. -Так.
Може, зробити це приспівом?
-Ти ж залишиш назву без змін. -Так.
З «A Cheap Novel» до «Star of the Show».
У них спільна тема.
Як пояснити…
Це веселі пісні.
Вони важливі для «King Gnu».
Для нашого гурту головне — виступи наживо.
Наші пісні краще звучать наживо.
У цьому суть нашого гурту.
Для нас це надважливо.
Переконаний, ця пісня стане улюбленою серед шанувальників.
Я хочу почути, як ти імітуєш Йосуі.
Можеш це зробити?
Твоє черево
повне маминих харчів?
-Наївся? -О…
О, ти змінив голос.
Ти знайдеш, де оприлюднити цей трек?
Не даремно ми записуємо це все?
-Ми придумаємо, як його використати. -Дуже сумніваюся.
Це сталося під час перерви.
Доведеться вкоротити гастролі.
Чому?
-Ситуація погіршується? -Ще ні,
-але ризик вищий, ніж раніше. -Так.
Гратимемо лише в Токіо, Нагої та Осаці.
Токіо, Нагоя й Осака?
До Саппоро не їдемо.
Не їдемо до Саппоро, Фукуоки та Сендай.
До жодного з них?
Це приблизно 40 000 людей.
За нормальних обставин
ми продали б 100 000 квитків.
Це половина.
Половина?
Половина…
Ого.
Паршиво.
Як прикро.
Що ж…
Погляньмо.
Цього року
-фортуна має нам посміхнутися. -Так.
Однаково
можемо лише робити все, на що здатні.
Знову граючи наосліп Вічно підштовхуючи сюжет
Кінець лабіринту — лише початок Підвісний міст без перил
Ковзаю, немов з перепою іду
Один хибний рух — і кінець Мертві нічого не скажуть…
У наші дні пісні пишуть
для того, щоб їх слухали вдома.
Це тенденція у японській музиці.
Коли ж я пишу потужні пісні, як оця,
слухачі уявлятимуть, як слухають їх на концерті.
Мої прихильники спраглі до музики.
Пандемія докорінно змінила
наше сприйняття часу.
У 2020 році нас неначе заморозили в криогенній камері.
Якби наступного року
2020 рік повторився, це не було б дивно.
Навпаки, це було б нормально.
Погоджуєтеся?
Я написав ці потужні пісні…
щоб світ рухався вперед.
Я роблю це інстинктивно.
Я роблю все можливе…
щоб час не стояв на місці.
Ось, що я намагаюся робити.
На головній сцені життя Не має значення, зірка ти чи ні
Звесели мене Я хочу, щоб ми закохалися
Усе купується й продається Жаль — це лише незручність
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
-Ще раз. -Добре.
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
Ще раз!
Дай мені антитіла, щоб прожити життя Це грубе й невишукане життя
Існує місце, яке він уважає своєю колискою.
Ходімо.
Він переїхав з рідного Нагано, коли йому було 18,
і 7 років прожив із бабусею у цьому будинку.
ЙОГО БАБУСЯ ВЖЕ ПОМЕРЛА.
ТРИ РОКИ В БУДИНКУ НІХТО НЕ ЖИВЕ.
Гарні картини, правда?
Бабуся була художницею.
І модельєром.
Вона була дуже цікавою особистістю.
Думаю, я найбільше вдався в неї.
О, дідусева нагорода.
Він розробляв телевізори.
Кольорові.
ДІДУСЬ БУВ ІНЖЕНЕРОМ-РОЗРОБНИКОМ КОЛЬОРОВИХ ТЕЛЕВІЗОРІВ.
Ого, навіть не знав про її існування.
Її можна тут і залишити?
Чим вона тебе годувала?
Бувало, вона помилково давала мені котячі консерви.
Плутала з консервованим тунцем -
і купувала в магазині.
Я їй казав, що це котяча їжа.
Мовляв, це не можна їсти.
Але ми їх однаково їли. І нічого.
Розумієте, цей район завжди був…
Так.
Як сказати?
Усі знають одне одного.
Я грав для сусідів.
Я тут для всіх грав.
Так.
До мене приходили друзі,
і ми репетирували в цьому будинку.
Ось чим ми займалися.
Це було задовго до створення «King Gnu».
Зрозуміло.
Можливо, саме тут я почав серйозно створювати музику.
Так.
Здається, певний час тут жив мій батько.
Уперше це бачу.
Це весільні фото моїх батьків.
Мама й тато.
А це бабуся.
МАМА, ТАТО, БАБУСЯ, ДІДУСЬ
-Ти жив тут із бабусею. -Саме так.
Я дуже схожий на дідуся…
Його батьки грали на фортепіано.
У будинку було повно інструментів, як от гітара, бас-гітара.
В уроках музики не було потреби.
Цунета по черзі опанував кожен інструмент.
Він не змінився,
відколи ми познайомились у школі.
Він змалечку живе музикою.
Його дім був, як музичний клуб.
О, зрозуміло.
Він був лідером. Суворим.
Навіть якщо пісня звучала добре,
він однаково завжди знаходив недоліки.
Він терпіти не міг незавершених пісень.
Може, він здається занадто суворим,
але він просто чесний.
Я не міг поладнати із іншими.
Кількох друзів мав, але не більше.
Ми створили гурт, і я навчив їх грати на інструментах.
Навіть на ударних.
Ми виступали на шкільних фестивалях.
З авторським репертуаром.
Однак, тоді не вдавалося завоювати прихильність публіки.
Нас не розуміли.
Він вступив до Токійського університету мистецтв,
щоб стати професійним музикантом.
Цунета грав на віолончелі
в оркестрі видатного диригента Сейчі Озави.
Це визначило подальшу долю Цунети.
Це був такий емоційний досвід.
Ніколи не забуду тих переживань.
Концертний зал, сповнений звуків і глядачів.
Жести диригента.
Акустика у залі.
Тоді сформувався мій смак
щодо музики, яку я вважаю естетичною.
Проте,
мене завжди вабило візуальне мистецтво,
оскільки саме воно руйнує звичні норми.
Йому притаманний процес деструкції та творення.
Він залишив навчання після першого курсу.
Погляньте.
Лишилась сама лише дзеркальна куля.
КОЛИШНЯ КІМНАТА ЦУНЕТИ
Хотілося якось оживити кімнату.
Деструкції та творенню
він навчився саме у цій кімнаті,
тут відшукав власний музичний стиль.
Так…
Ми дістали демо запис, який Цунета ще тоді надіслав компанії звукозапису.
МУЗИКА, НАПИСАНА ЦУНЕТОЮ У ВІЦІ 19-ТИ РОКІВ
Звук здавався мені новітнім.
МІНОРУ ТАГУЧІ ПОШУК ТАЛАНТІВ, «СОНІ МЬЮЗІК»
Останній відчайдушний крик підліткової душі.
Але як компанії звукозапису, нам було б важко
зробити його талант прибутковим для нас.
Років у 20
я послав запис компанії звукозапису.
Вони сказали, що музика чудова,
проте не комерційна.
Такою була їх відповідь.
Мої пісні не вписувались у рамки популярного стилю джей-поп.
Хтось із компанії так пояснив мені.
Пам'ятаю,
я просто не міг змиритися з їх відповіддю.
Я серйозно вивчав історію музики.
Серйозно ставився до інструментів.
Я запитував себе:
«Чому світ не цінує мою музику?»
У мене є й гордість музиканта.
Я не вважав, що громадська думка
визначає мене, як музиканта.
Я знав,
що не можу брехати своєму музичному «я».
Це філософія мого життя.
Ось чому
я вирішив піти власним шляхом.
Я прагнув домогтися громадського визнання своєї музики.
Він не бажав вдовольняти очікування інших.
Тому його мета —
здобути визнання своєї унікальної музики.
Це пластик від барабана.
Лицьовий пластик.
Я розфарбував його
і намалював на ньому логотип.
А потім отримав на горіхи, бо розляпав фарбу по кімнаті.
«SRV.VINCI»
Із часом інші, хто поділяв його мрії,
почали збиратися навколо Цунети.
«LOW LOVE»
Я завжди хотів створювати справді чудову музику.
Типу він приносить себе в жертву заради музики.
Нехай це звучало дещо наївно,
але цікаво.
І це круто.
Я ніколи більше в житті не зустрічав таких, як він.
І тому захотів приєднатися.
Слід від іржавої каблучки
Схоже, ми розділимо біль Ховаючи синці
І хоч ми живемо далі Леза ховаються за логікою
«Ти такий дорослий, чи не так?» З крихтою сарказму
Нас вабить одне до одного
Залишись ще трішки
«Тобі місце Лише тут, чи не так?»
Візьми весь цей незугарний непотріб
І знищи під час «нападу»
Під час «нападу»
І однаково
Я простягаю руку За тієї казковою квіткою
2019 РІК, ПЕРШИЙ СОЛЬНИЙ КОНЦЕРТ «KING GNU»
Хоча і знаю, що все це несправжнє
Я однаково віддаю себе
«FAMILIA» «MILLENNIUM PARADE»
ІНТЕРВ'Ю ДЛЯ ФІЛЬМУ «A FAMILY»
ЦУНЕТА БУВ АВТОРОМ МУЗИКИ ДЛЯ СТРІЧКИ.
ВИКОНАВЕЦЬ ГОЛОВНОЇ РОЛІ: ГО АЯНО
Прекрасно.
Годі вже.
Чому ти його раптом сфотографував?
Ну, а що поганого в тому,
щоб сфотографувати того, хто подобається?
Хіба це не правильно?
Це одне й те ж саме.
Він мені подобається.
Ми схожі на банду хуліганів.
Це точно.
У мене в житті був період,
коли мені треба було зібратися з силами.
Він створив сім'ю.
Він уже досить давно створює її у гурті.
Таку відданість,
яка тривала б роками, зустрінеш не часто.
Так.
Ось чим він мені подобається.
Дякую.
Я розхвалив тебе.
2020 РІК.
Цунета працює над проєктом.
Він хоче поєднати симфонічний оркестр із сучасною музикою.
Така комбінація
є уособленням його власного життя.
Він реконструює свою стару пісню «DURA».
«DURA» «MILLENNIUM PARADE»
Буде цікаво
створити інноваційне звучання, якого не існувало досі.
В одній пісні я прагну поєднати
приємні й неприємні звуки.
Щоб вони стали одним цілим.
Хіба це не нагадує наше життя?
Огидне і водночас прекрасне.
Сподіваюся, у мене вийде.
ЗАПИС ЗДІЙСНЕНО ДИСТАНЦІЙНОЮ КАМЕРОЮ
ЦУНЕТА НАКЛАДАЄ ПАРТІЮ ВІОЛОНЧЕЛІ
Лайно.
НАПИСАННЯ ПАРТІЇ БАС-ГІТАРИ
Так… Чудово.
Ще раз.
Не те.
Гаразд. Один, два, три.
Цього не треба.
Посеред процесу написання
Цунета переходить до сусідньої кімнати.
Як тобі таке вбрання?
Дуже круто.
Саме пасує до «A Cheap Novel».
Так.
Це креативна група «PERIMETRON».
Їх співпраця триває відколи він почав створювати музику.
«FLY WITH ME» «MILLENNIUM PARADE»
Цунета створив музику.
«PERIMETRON» створили більшість його кліпів.
«LOST AND FOUND» «MILLENNIUM PARADE»
До того ж, вони розробляють дизайн
для компакт-дисків та декорацій для виступів.
На якій ти сторінці?
РЕЖИСЕР ВІДЕО ОСРІН
Один, два, три…
Нам потрібна остаточна кількість сторінок.
Коли ми лише започаткували «King Gnu»,
робили монтаж у кафе типу «Густо».
Ми збиралися в «Густо».
-Сиділи до ранку. -Залишалися до п'ятої ранку,
«Густо» зачинялося, і йшли до кафе «Манга».
Це було так жахливо.
Потім знову йшли до «Густо».
Одразу, як відкриється.
Якщо згадати це,
ми справді пройшли величезний шлях.
Це правда.
Ми завжди замовляли спагеті з помідорами і креветками.
-Я повідомлю. -Домовились.
Час повертатися.
12 ЖОВТНЯ 2020 РОКУ
Почнімо спочатку.
Цунета починає удосконалювати баланс звуку пісні «DURA».
Стривай.
Як звучатиме в сеті?
-У концерті. -У концерті?
Цунета по черзі
підганяє кожен інструмент.
Потрібна інша доріжка.
Що варто додати?
Ціла секція
вимагає дуже багато роботи.
Скільки інструментів уже в міксі?
Скільки?
Скільки доріжок активні?
Близько 150.
Це для тебе нормально?
Аж ніяк.
Це незвичайно.
Нечасто таке побачиш.
Верхня доріжка дратує, але нижня мені подобається.
Я викину верхню.
І ефекти теж варто поміняти.
Він тепер хоче змінити записаний матеріал.
Оцей непоганий.
Тримай.
-Дякую. -Майже готово.
З попередньою версією так не вийшло б.
Подобаються основа та реверберація.
Що тепер?
Може, повторити лише основний риф?
Я завжди творив міксовану музику.
Але її важко зробити довершеною.
Украй рідко
результат цілком мене задовольняє.
Одні треки надто домінують,
інші надто тихо звучать.
Марудна це робота.
Гаразд, може,
спробуймо іншу пісню?
Вибачте, не будемо.
День випуску першого альбому «millennium parade» стрімко наближається.
21 ЖОВТНЯ 2020 РОКУ «A CHEAP NOVEL»
Уже кінець жовтня.
Тривають зйомки відеокліпу.
Урятували мене
Гаразд.
Перевірмо.
-Ніколи зупинятися. -Гаразд.
Що наступне?
ОСРІН з «PERIMETRON»,
який роками співпрацює з Цунетою, є режисером кліпу.
Під час перерви
Цунета ділиться враженнями щодо запису.
Щодо золотого конфетті.
-Що? -Конфетті.
-Золоте конфетті? -Так.
У кінці хочу золоте конфетті.
ОСРІН планує використати золоте конфетті
для кульмінації відеокліпу.
Що скажеш?
Увесь кліп доволі мінімалістичний.
Золоте конфетті буде недоречним.
О, облиш.
Як ти плануєш його сипати?
У мене є план.
Можемо використати те.
У нас є концертне обладнання.
Це може спрацювати.
Попри заперечення Цунети
ОСРІН наполягає на золотому конфетті.
Дякую.
Як я це скажу?
Він каже щось на кшталт:
«Не потрібне золоте конфетті».
Більшість режисерів погодяться із запереченнями митця,
але не я.
Усе тому,
що в нас гарні стосунки.
Нехай ми й граємо різні ролі,
але у творчості однаково самотні.
Я не допоможу йому творити музику,
а він нічого не допоможе створити кліп.
Ми всі підтримуємо одне одного.
Це балада
про чоловіка, який пише романи, які ніхто не купує,
і про його дружину, яка вірить у нього.
Гаразд,
починаємо запис.
Текст пісні Цунети
відображає його переконання
і є невід'ємною частиною творчого процесу.
Навіть якщо життя
Стане дешевим романом
Я не планує його викинути
Я перепишу його Стільки разів, скільки треба
Щоб відкрити істину
Інколи доводиться Бути самотнім
Хоча і знаю, що це помилка
Та ще є історія, яку я хочу розповісти
Сценарій, сповнений абсурду
Жахлива акторська гра його висловить Це все, що мені треба
Твої незграбні вирази обличчя
Ніякові слова
Урятували мене
Я стояв того дня зовсім сам
Спина зігнулася від сорому
Зараз я б уже розправив плечі
Попри дурні вирази обличчя
Чи ніякові слова
Ти досі поруч із посмішкою
Дякую!
Це було чудово! Дякую!
Мені страшенно пощастило
з командою,
яка цінує мою роботу,
але зовсім не з тієї точки зору, з якої її цінує публіка,
а з точки зору власного мистецтва.
Так.
Вони цінують її без жодних інших мотивів.
Справа не в прибутках від музики.
Моя музика цінна для них не через гроші.
Я хочу творити і робити чудові речі.
У цьому ми подібні.
Творчість для мене — мій скарб і моя надія.
Ось, що я відчуваю.
Якби було інакше, розумієте,
я б просто більше так не міг.
Цунета ділиться баченням
щодо пісні «DURA».
Дякую.
-Побачимося завтра. -Гаразд.
Завтра вирішальний день.
-Це правда. -Назву «DURA»
ми змінили на «2992».
Якби народжений у 1992 році…
прожив міленіум парадів, то це склало б тисячу років.
Ми опинилися б у 2992 році.
Тому я змінив назву.
Назва «2992»
запитує, як цікаво було б, якби моя музика прожила до 2992 року?
Заради цього я працюю.
Ми збилися зі шляху
22 ЖОВТНЯ 2020 РОКУ
«2992» «MILLENNIUM PARADE»
Переслідує відчуття,
що тексту завжди чогось бракує.
Отут я додала слово «усі».
ЕРМХОЙ «BLACK BOBOI» І «MILLENNIUM PARADE»
Як усі ми…
Ні, не тут.
Цунета разом з Ермхой ретельно продумують кожне слово.
Саме вона написала весь текст «2992».
-Як усі ми? -Як усі ми.
Ну, ми народилися в 1992 році.
Ця пісня про майбутнє за тисячу років.
У цьому її ідея.
Так ми уявляємо собі людей,
які житимуть за тисячу років.
Так?
Цунета відправляє музику й звуки
з хаосу сьогодення…
Так…
…у тисячолітню подорож.
Ти не повіриш, що я бачила
Немає слів, щоб це описати
Я бачила зірки
Розбиті на друзки, і ми збилися зі шляху
Так.
Як тобі?
Яка інтонація буде кращою?
Хочеш,
щоб я спробувала у стилі оповідача?
-Чи головної героїні? -Так, спробуй друге.
Отже, головної героїні.
Ти не повіриш, що я бачила
Немає слів, щоб це описати
О боже.
-Досі не повністю розумію цю пісню. -Ні?
О боже.
Я бачила зірки
Розбиті на друзки, і ми збилися зі шляху
Щось не так.
Ти не поринаєш у пісню.
Точно.
-Звучання це виказує. -Серйозно?
Я не до кінця її розумію.
Який кращий підхід?
Ну, не зовсім кращий підхід,
але не можу вловити її настрій.
-Я не… -Надто абстрактна?
…розумію її.
Послухай.
Слова мені зрозумілі, бо я ж їх написала,
але музика і загальний образ,
як сказати…
Вони розширюють атмосферу пісні.
Так, емоції тут ні до чого.
Зрозуміло.
Не розумію, як подати її.
Послухай…
Якось так почуваюся. Досить складно.
Так.
Словами не пояснити, тому знайдімо звучання,
яке передасть настрій пісні.
-Добре. -Так.
Складно.
Пісня неймовірно складна.
Так…
Мені вже подобається, як вона звучить.
Вона аж надто прозора.
Інструментальна версія
дуже чиста.
Чисте звучання. Аранжування в стилі поп.
Освіжаюче звучання.
Освіжаюче звучання. Не плутане.
А я хочу зробити його плутаним.
Схоже, ми нескоро закінчимо.
Закінчимо до півночі.
2 ЛИСТОПАДА 2020 РОКУ
НАБЛИЖАЛОСЯ ЯПОНСЬКЕ ТУРНЕ «KING GNU»
ЗАПИС АЛЬБОМУ «MILLENNIUM PARADE» БУВ НА ЗАВЕРШАЛЬНІЙ СТАДІЇ
Щойно завершимо,
будь ласка, перевір решту онлайн.
Не гаймо часу.
Що це?
Це для камери.
Можу поставити в холодильник.
Яке густе.
Довго стояло.
Саме так, уже ніч надворі.
Не пий суп.
Монітор розібрали.
-Ти, мабуть, три дні не переодягався. -Так.
Миюся я щодня,
але мені байдуже, що одягаю.
Нижню білизну міняєш?
Оскільки Ю тут, попрацюймо над «Bon Dance».
«MIDNIGHT»
4 ЛИСТОПАДА 2020 РОКУ
Початок листопада.
Сьогодні триває мастеринг треку «2992».
Це завершальний процес перед випуском пісні
Облиште мене.
Використаймо феєрверки
з першого приспіву «FAMILIA».
-Точно. -Візьмімо їх. Зараз щось не так.
Навіть на цьому етапі
він хоче використати інший звук.
Йому спало на думку використати звук феєрверків.
Тут барабанний дроб не дуже підходить.
Так, треба поміняти барабанний дроб.
Геніально.
Бас-барабан теж треба підібрати.
І знову починається марудна робота.
У першого пострілу класне відлуння.
Для вступу я хочу використати звуки зльоту салюту.
Я хочу чистіший звук.
Новий світ народжується
у хаосі світу музики.
Творчі пошуки Цунети
нескінченні.
Можеш зберегти цей трек?
Чудово.
Добре, аж огидно.
Але огидно.
Басова партія звучить важкувато.
Що тепер робити.
Гей.
О боже.
Ого, що це?
Він завжди з'являється найгіршої миті.
01:30
Добре.
-Ще раз? -Авжеж.
-Ще раз. -Авжеж.
Я підніму тебе, коли закінчу.
Добре.
Стало холодно.
Ти дуже прискіпливий.
Ще б пак.
Точно.
Я ще не закінчив. Деконструкція не знає меж.
Я відчуваю,
що робота мене кличе.
Так мені здається.
Навіщо я заганяю себе в кут?
Ніби за мною женуться.
Чому я завжди так поспішаю?
Точно.
Зараз 04:08.
Заскочимо до студії?
-Чому б ні? -Гайда.
Привіт.
Знав, що ви тут.
Що це?
Так і думали, що заскочиш поїсти.
Хто це написав?
-Як курка лапою. -Наче рука тремтіла.
Страшно, як ніколи.
Нічого не розібрати.
Ми працювали.
Помітно.
Дякую.
До завтра.
Усе ще незавершене.
Я тільки почав.
На цьому не можна скінчити.
МІСЯЦЬ ПО ТОМУ РОБОТУ НАД «2992» ЗАВЕРШЕНО
«2992» «MILLENNIUM PARADE»
Ти не повіриш, що я бачила
Немає слів, щоб це описати
Я бачила зірки
Розбиті на друзки, і ми збилися зі шляху
Ось-ось почнеться війна
У житті, яким живемо
Усіх спантеличено
Я просто хочу звільнитися і побачити
Як ми бачили
У старі-добрі часи
Щось не так
Із тим як вони розмовляють Вони ніби не знають любові
Мабуть, їм до душі щось інше
Чого я не розумію
У космосі тепер так безлюдно.
У видінні я бачила
Як ми цифрами кружляли у часі й просторі
Хочеться втекти від маніпуляцій
Доки ще не сплутані думки
Для себе
Я прочитала всі знаки Сховані у часі й просторі
Оскільки значення розкидані усюди
Я почну І побіжу в космос.
Доки в думках є план
Дякую за сьогоднішній запис.
Усім велике дякую!
Дякуємо музикантам оркестру.
Учасники гурту, оркестранти.
Стільки
різних людей.
Дуже розмаїта команда.
Майже так я
-все собі й уявляв. -Зрозуміло.
Сьогодні я побачив чудову картину.
-Так. -Чудову картину?
Хіба
-це не було неперевершено? Було. -Однозначно.
«MILLENNIUM PARADE» КОНЦЕРТ 3D НАЖИВО 23 ГРУДНЯ 2020 РОКУ
Чудово.
Ура, усе готово.
Чудова робота.
-Чудово. -Сьогодні чудово попрацювали.
-Дякую. -Молодці.
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський