Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ahoj, mami.
Jo, s někým bych si zatančila,
jo, jeho teplo bych cítila.
Jo, s někým bych si zatančila,
s někým…
kdo by mě rád měl.
Tak pojď, Dylan.
Mám tě ráda.
SMÍŠENÉ ZBOŽÍ HEMÖN
Ahoj, Janne. Tady jsou ty potraviny.
Mrkev nebyla, tak jsem přihodila cuketu.
Dobře.
- Ahoj, Ingrid. - Ahoj.
Mám jeden balíček pro tebe a jeden pro Olu.
Mockrát děkuju.
Ludde!
Nechám to tady.
BABIČKA
MÍSTNÍ PRODEJNA ROKU 2013
BLAHOPŘEJEME K MATURITĚ
Babi!
Ano?
Ahoj, holčičko. Jsem tady.
- Nesu ti nákup. - Výborně.
- Ahoj. - Ahoj.
Musíš koukat do obrazovky celý den? Nechceš jít něco dělat?
Už jsem toho v životě udělala dost.
Teď si užívám dezert života.
Říkala to královna Silvia. I když ta možná mluvila o vnoučatech.
- Ale to je jedno. Chápeš. - Chápu.
- Dáme si kafíčko? - Ano, už je připravené.
Dylan, teď se ale drž, protože jsem něco našla.
Tyhle technické věcičky jsou bezva.
Je tady všechno!
Člověk zapomene na všechny problémy světa jediným kliknutím.
Ale drahoušku, nech to teď být.
- Udělám to potom. Pojď se podívat. - Dobře.
Podívej. „Konkurz.
Soubor Dadelac hledá tanečnice a tanečníky
do své nové show Roz-chod.
Konkurz se koná ve Velkém divadle
patnáctého od 14 do 16.“
- Na to zapomeň, babi. - Žádné zapomínání se konat nebude.
Poslyš, drahoušku.
Musíme jít dál.
Už je to rok a půl.
Ne, je to rok a pět měsíců.
Měsíc sem, měsíc tam. Co na tom záleží?
Podle mě docela dost.
Máma by určitě chtěla, abys…
Co?
Co by chtěla?
Aby sis splnila svůj sen.
- A opustila tátu, když je na tom zle? - Ne.
Naložila sis toho moc.
Moc odpovědnosti.
Jít na konkurz pro tebe bude fantastické.
Přesně to potřebuješ.
Podle mě se tím tohle nevyřeší.
Jak to řekl Neil Armstrong, když přistál na Měsíci?
„Je to malý krůček pro člověka,
ale gigantický krok pro lidstvo.“
Vzpomenu si na to, až budu příště na Měsíci, babi.
Vůbec nejsou špatné.
Sebastiane!
Haló.
- Nazdar. - Ahoj.
Jak se má naše Dancing Queen z ostrova?
- Výborně. - Fajn, to rád slyším.
Zbyla nám spousta zmrzliny. Ta nevydrží.
Moc nežvaň, Sebastiane. Naskoč si.
- Spěcháme. - Inventuru mám hotovou.
- Zítra přijdu do obchodu. - Kdepak, potřebujeme tě v hotelu.
- Si děláš srandu! - Ne.
Jedete do města?
Večer jde se mnou na zápas.
Na MMA.
Nechceš s námi, Dylan? Podívat se na zápas zpocených chlapů?
- Ne, děkuju. - To není nic pro holky.
To bude pánská jízda.
- „Pánská jízda.“ - Hni sebou.
- Tak zítra, Sebbe. - Pusu.
Pusu.
KAVÁRNA HEMÖN
- Podívej. - Ano, samé pěkné věci.
Ano a tamto, ano, to je na hrnce,
a na… ve Švédsku říkáme… „pánvice“.
- Jako… - Vyrábí se tady na ostrově?
- Ahoj tati. - Ahoj. Pardon.
Z tohoto ostrova?
Ano, z Hemön.
Jsou odtud. Takže…
A za výbornou cenu. Být vámi, tak bych si je koupila.
- Výborně. Tyhle taky? - Samozřejmě.
- Kolik? Tři? - Tři kousky pro manželky.
Poprosím 375 korun.
- Pěkné dárky pro naše ženy. - Ano.
- Víte, co byste měli? - Ne.
Tam máme ostrov, jmenuje se Páprdön.
Jsou to jen čtyři zastávky lodí.
- Díky. - Díky.
- Jdeme. - Páprdön zní dobře. Pojedeme tam.
- Tohle nedělej. - Co? Slyšel jsi je.
„Dárek pro mou ženu, aby zůstala v kuchyni a byla ženou.“
- Já vím. - LOL.
Jsou to ale zákazníci, tohle nemůžeme.
Už se nevrátí.
Ne, ale několik hodin budou hledat Páprdön.
Přesně tak.
Jo, vždycky jsi byla vtipálek.
Dylan!
- Jdeš pozdě. - Já vím. Promiňte.
Cestou jsem narazila na medvěda…
Ten medvěd mi chtěl sebrat svačinu.
Ale já řekla: „Ne!“
A teď jsem tady.
Jdem dovnitř? Jdem tancovat!
- Já nechci potkat medvěda. - Já vím.
- Tady medvědi nejsou. - Já vím, jsem praštěná.
Mám pro tebe pár skvělých kroků.
Raz, dva, tři, čtyři. Výborně!
Ruce na „dva“. A čtyři kroky tam.
Raz, dva, tři, čtyři a raz.
Připraveni na další krok? Tak jedem. Ven.
Protáhněte ruce.
Ukažte co nejdál.
Víš, já myslím, že člověk se nemá snažit o dokonalost,
prostě si to užij.
A ven s nimi!
Jejda.
OTEVŘENO
ZAVŘENO
Tak…
Bylo to super.
- Vážně? - Jo.
Tak.
- Ahoj! - Ahoj!
- Bylo to super. Ahoj! - Ahoj!
Ve čtvrtek zkusíme trochu složitější kroky, jo?
- Jasně. - Ahoj.
Ahoj!
Zappo, pojď!
No…
Ahoj, babi.
Ahoj, drahoušku.
Ten konkurz, jak je toho patnáctého…
Je to už zítra.
Jo, zítra ale nemůžu. Přijde zboží a…
O to se postarají kluci, proboha.
Sebbeho to hrozně baví.
A navíc… tolik zákazníků teď snad nemáte, ne?
Ale já nejsem nejlepší formě.
To ty jsi vždycky, jsi úžasná.
Není na světě člověk, který má tvoje charisma.
Jsi fantastická!
Babi, to je krásný, že mi tak věříš,
ale musím si věřit i já sama a já si teď nevěřím.
Máma by ti věřila. Poslouchej mě.
Máma by byla nadšená.
Jo, ale máma tu není, že ne?
Jsme s tebou pořád.
Já, máma a táta. Všichni jsme s tebou.
Jestli si to rozmyslíš, tak to víš.
Mám tady ten inzerát.
No, možná toho pak budu litovat.
Pak si ale s tebou můžu dát kafe s koláčkem a být zahořklá.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
- Pusu. - Pusu.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
- Udělám něco k večeři. Dáš si? - Ne, už jsem jedl, takže…
- Měl jsem jogurt, nemám hlad. - Tati, jogurt?
Jo, to je v pohodě.
Ani nemám moc chuť k jídlu.
- Jenom trochu. - Nedělej si o mě starosti.
Dobře, nebudu.
Můžeš si tu hrát na kytaru a jíst jogurt.
Hele…
Tělo mám v pořádku. Zármutek je tady v hlavě.
Říkal jsem si, že zítra… Mohla bys… Co máš v plánu?
O obchod se postarám.
Jak mám ty nové prášky, nemůžu spát, takže…
Takže noci probdím.
Postarám se o to. V pohodě.
- Tak zatím ahoj. - Ahoj.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Kamaráde, ahoj.
Ahoj.
Ještě jednou.
Ano, na druhou stranu.
Mám tě ráda, Dylan. Jsi výborná tanečnice.
Věděla jsem to, už když jsem tě měla v bříšku.
Kopala jsi.
Jen jsi tancovala a tancovala.
Pojď, zkusíme ten skok, jo?
Ne!
Co tu děláš, plecháči?
Ty máš bejt tady.
Ty máš bejt tady a ty tam…
Sebbe, co to sakra děláš?
- Ale vážně. - Co…
- Sedni si. - Promiň.
Sebbe, no tak, sedni si!
Promiň.
- Sebbe, ty ses… - Vemu si…
Já… jo.
Dylan, promiň.
Klíč jsi dostal z nějakýho důvodu.
Abys tu pomáhal, ne abys sem chodil v noci.
Máš nudli u nosu.
Táta by byl hrozně zklamaný.
Já vím. Promiň.
- Užil sis večer? - Jo. Táta chce peníze zpátky.
Za ten zápas. Knock-out nastal po dvou minutách.
Prostě…
A pak bylo po všem. Peníze nám musej vrátit.
Ty vole, zaplatili jsme za to hromadu peněz.
- Přestaň. - Dyllis…
- Co to děláš? - Co?
- Vážně, Sebbe… - Bylo by to pro nás dobrý. Jo.
Sebbe, vždyť jsi… Tohle…
Věř mi, Dylan! Bylo by to hrozně praktický.
Tohle bys nikdy neudělal, kdybys nepil a nebylo ti zle.
- Bylo by to praktický, ty a já. - To fakt ne, jsem jak tvoje sestra.
Obchod bysme mohli vést spolu.
Já tenhle obchod miluju!
Miluju ho nade všechno.
Bylo by to naše baby. Místo dítěte máme obchod.
A místo hovínek a plínek
máme olivy a dresink na salát
a regály a zákazníky a to…
- Bylo by to fajn. - Ne.
Jenom si vymýšlíš, aby ti bylo líp.
Ne. Nechci dělat, co mi poručí táta. Nechci být tím, koho chce on.
Ani se starat o hotel.
Ať si ten posranej hotel nechá.
Já budu mít obchod. S tebou.
To je všechno, co chci. Víc nechci.
Promiň.
Je to blbost.
Jsi pro mě jako ségra.
Bože můj, já…
Incest není dobrá věc, takže…
- To není. - Promiň.
Jo?
- V pohodě, Sebbe. - Fajn.
Můžeš mi ale s něčím pomoct?
Jasně, s čím?
Postarej se zítra o obchod.
- Když ho máš tak rád. - Dobře, jasně.
Udělám to, slibuju. Bude to super.
Jo?
Kam se chystáš?
Do města.
Něco tam musím zařídit.
VELKÉ DIVADLO
ROZ-CHOD
Našla jsem chlapa na Tinderu.
Swipovala jsem a našla moc sympatickýho chlapa.
- Jakýho? - Jmenuje se Micke Larsson.
- Aha. - Působí moc sympaticky.
Vypadá moc sympaticky. Pozval mě na sever do Kiruny.
Potíž je ale v tom, že nemám záskok na úklid v klubu.
- Nepíchla bys mi? - Kdy odjíždíš?
- Dneska večer. - Já ale zítra jedu za mámou.
Slíbila jsem jí to.
Myslela jsem, že se jí zbavím, když se přestěhuje do Polska.
Ale pořád volá: „Danuto, musíš se tu o mě postarat.
Danuto, musíš to udělat.“
I když se vrátila do Bydhoště, nedá mi pokoj.
- Musím… - Dobrej!
- Dobrej. - Dobrej.
Dobrej.
Jsem Dylan Petterssonová a přišla jsem na konkurz.
- Jsi příbuzná Boba? - Boba Dylana.
Kdyby se vzali, mohla by se jmenovat Dylan Dylan.
Co že tě sem přivádí? Jak ti můžeme pomoct?
Konkurz. Toho mezinárodního tanečního souboru.
Ano, Dadelac. To byl obrovský konkurz.
To ale bylo před měsícem.
Cože?
Zkoušky už běží na plné obrátky. Máš měsíc zpoždění.
- Dneska žádný konkurz není. - Sakra…
- Chápu, že jsi zklamaná, ale… - Jo, ale stejně děkuju.
Kam máš namířeno?
Máš nějaké plány? Napadlo mě… Bettan?
Já nevím.
Když nemůžu tancovat, tak tady asi žádné plány nemám.
Jaký tanec děláš?
No, moderní tanec a tak.
Ale v poslední době hlavně disko.
- Tancuješ disko? - Jo.
- Co tady děláme? - Zabijeme dvě mouchy jednou ranou.
Tady máš taneční soubor, co tě může inspirovat.
To si děláte srandu!
Ne, ani v nejmenším.
Můžeš se tady opájet diskem a současně mi pomoct.
Dívej se. Musím něco zařídit.
Vrátím se. A ani nedutej.
Moment! Stop!
Ta choreografie je moc složitá.
Nikdo si nedrží pozici.
- Prostě… - Tommy!
Tahle hudba je moc náročná.
Dohodli jsme se, že chceme disko.
To ale je disko. Moderní disko.
Souhlasím s Tommym.
Na tu hudbu se nedá tančit. Není inspirativní.
- Pro mě jo. - Musí to jít zevnitř.
- Teď to klouže po povrchu. - Musíš trochu máknout.
Podle mě… Mně s Magnusem to nesedí.
- Je to ahistorické. - Nemůžeme se takhle zaseknout.
Dohodli jsme se, že pokračujeme. Tommy, jestli…
Uprostřed, jak…
Ten krok zjednoduš. Jenom se otoč a hotovo.
- Najednou je z tebe choreograf? - Cože?
- Mluvíš do choreografie. - Jo?
To je tvoje práce?
Jsem režisér a musím… Jde o výraz.
Kde je choreograf? Je to přece…
- Přijde. - Přijde?
- Chci, aby to vypadalo líp. - Pořád ho omlouváš.
- Dostaneš ho sem? - Přijde.
Tak jo, vememe to od začátku.
Nezapomeňte, že to má být zábava. Že jo, Tommy?
Všichni na místo. Prosím.
Panebože! Tady hergot nikdo neví, co má dělat.
Tommy!
Krátká pauza. Tommy, můžu s tebou mluvit?
Bude to jen chvilka.
Po tomhle zkoušení mě šíleně bolí kolena.
Proč jsi tak zatracenej negativista?
Jen říkám, že je to moc těžký.
Dohodli jsme se přece, že sebereme kuráž a půjdeme s dobou.
Byla to přece podmínka, aby Victor tu práci vzal.
- Měli bychom mu být vděční. - Jsem moc vděčný za jeho ochotu.
- Ale měl by tady být. - Já vím.
Víš, dávám do toho srdce. Je to pro mě důležitý.
- Je důležitý, aby se to povedlo. - Jo, pro mě taky.
Čau, chlapi. Sorry, dřív to nešlo.
No vida!
No vida, dorazil náš hvězdný choreograf.
Úžasné!
Na tuhle hudbu se nedá hýbat.
Proč nemůžu dělat „I Will Survive“?
Protože to je starý. Je to omšelý. Tečka.
Chceš, aby ti klub zkrachoval?
Musíte přidat!
No tak. Nemůžeš žít v nostalgii.
Uvažuj nově, sexy.
Dej lidem to, co chtějí.
- Ale „lidi“ jsem já. - Já vím.
Musíme se dívat dopředu.
Řeknu ti jedno.
Ta choreografie je moc těžká.
Musíš je to naučit, protože jim to nejde.
- Tommy… - Děláme, co můžem.
To je ale na nic, když vám to nejde.
Asi se z vás ze všech brzo zhroutím.
Řeknu vám jedno…
Nikdo tady nechce vidět Tommyho la Divu
v panickém záchvatu.
Do prdele.
Tommy.
Kurva fix!
Ještě tohle!
Tahle show se jmenuje Dancing Queens…
- Já vím. - V množném čísle.
Jen se musí vyjádřit. Je zklamaný.
Musíme ale zkoušet.
Budeme zkoušet. Za deset minut, jo?
Ale…
Jackie?
Bez tebe to nezvládnu.
Proč jsi musel umřít?
Musíme jí nějak ubrat kroky,
dát ji doprostřed a nechat ji zazářit.
- Může… - Co mám ale udělat se zbytkem?
Ostatní budou dělat svou práci. Pojedou v moderním stylu.
Pak tam může stát jako queen, kterou je.
- To je šílený. - Míříš moc vysoko.
Vůbec nevím, co tady dělám. Jako vážně.
Musíš mi pomoct.
- Fredde, jdeme. - Promluvím s Tommym.
Je v Jackieho šatně.
- Vážně? - Jo.
Jo.
Držte mi palce.
- Zlom vaz. - Zlom vaz.
Proboha.
Ahoj, Tommy.
Proč ta panika?
Co se děje? Šel jsi sem…
Co se děje?
Panikařím proto,
že tohle všechno leží na mých bedrech.
Musíš se spolehnout, že to, co máme, bude stačit.
Vyžaduju jedině to, abych mohl vystoupit s „I Will Survive“.
A ani s tím mi nemůžeš pomoct.
- Victor má pravdu. Je to omšelý. - Co ten o nás ví?
Víš co? Budeme…
Víš, jeho kariéra je v tuhle chvíli…
Slyšíš se? Pořád mluvíš o něm.
- Ne o tom, co chceme. - Miluju ho.
Nejspíš si ho ale neudržíš, chápeš?
Je to jako s pískem mezi prsty.
- Nedá se udržet. - Já ho nijak nedržím.
Dobře, možná ho trochu držím.
Už tě nepoznávám.
Nejsi jako předtím.
Pamatuješ na staré časy, kdy jsme věci dělali spolu?
Byli jsme jak rodina. Pamatuješ?
Když jsi byl…
Když jsi sem přišel.
- Co? - Našel jsem tady domov.
Bylo to díky tobě.
Podívej se na ně.
Podívej se na dnešní mládež.
Jsou jiní než my, když jsme…
Byli jsme jak rodina. Užili jsme spoustu legrace.
V něco jsme věřili.
Teď je to…
Všechno se změnilo v takový ten bazén s míčky v mekáči.
Je to povrchní. Co?
Ne, není to povrchní. Je to jenom jiný.
Odtrhni se, holčičko, musíme si promluvit.
Ale Bettan… Uklízet tady? To mi…
Je to jen na týden, vždycky večer. Po zkoušce.
Co?
Můžeš přijít a odejít, kdy chceš.
Můžeš se dívat, učit se a zdokonalovat svůj disko styl.
Je to pro tebe unikání příležitost.
Já jsem ale nepřijela, abych někde týden uklízela.
Kdo sem přijel, aby uklízel?
Taky jsem si nenaplánovala, že tu budu ve svojí samotě uklízet.
Příležitost mi vždycky utekla. Tragické, ale pravdivé.
Kamarádi mi říkají: „Stojíš za víc.“
A já s nimi souhlasím.
Ale nemůžu ty úžasný drag queens zklamat.
Brzo mají premiéru a je to chaos a…
Takže… sedm dní, Dylan.
Je to jenom sedm dní. Jsi holka s velkým srdcem.
Já to vím. Prosím.
Ano.
- Mně uklízení vůbec nejde, takže… - Ale kdepak.
Uklízet umí každý, to mi věř.
Je to čtyřicet obědů ve 12:30 a potom v jednu…
- Pozdě do práce, Charlotte? - V hotelu je tolik práce!
Dobře, že jsi tady. Sebbeho potřebujeme.
- Dnes v obchodě nebude. - Slíbil jsem to Kennethovi.
Sebbe, pomůžeš mi? Mám telefon.
- Sebbe. - Jo.
Ahoj, babi.
Ahoj, miláčku… Tak co? Jak to dopadlo?
Nechají si mě tu minimálně týden.
Opravdu?
Od samého začátku jsem ti věřila.
Věděla jsem, že to dokážeš.
Co že dokáže?
Ahoj, Sebbe.
Byla na konkurzu.
- Na jakém? - Dostala se do dalšího kola.
To je bomba!
Babi, možná to nakonec nedopadne,
ale získala jsem další týden, takže budu pár dní pokračovat v konkurzu.
Soustřeď se jen na to a nás teď pusť z hlavy.
V obchodě to zvládneme. Já se o něj postarám.
- O ten se postarám já. - Ne, Sebbe, ty půjdeš do hotelu.
- Ale… - Sebbe!
Miláčku, kde ale budeš bydlet?
- Já už si tu něco najdu. - Ne, babička má lepší nápad.
Zatahala jsem totiž za nitky.
Víš, kde můžeš bydlet?
U mojí kamarádky Very na Školní ulici 10 ve čtvrti Haga.
Má malý penzion a určitě ti vyjde vstříc.
U VERY
Dobrý den.
Vypadáš úplně jako tvoje máma.
Vy jste znala mámu?
Jo, promiň. Ahoj, já jsem Vera.
Já jsem Dylan.
- Já vím. Vítám tě. - Díky.
Maggan říkala, že hledáš ubytování.
Mám tady 14 pokojů, takže ti určitě něco najdeme.
- Znáte babičku a znala jste mámu? - Přesně tak.
To ale necháme na jindy. Pojď za mnou.
- Zouvat se nemusíš. - Ale jo, zuju se.
Tak se na to podíváme.
Vezmu tenhle. Ten bude dobrý.
Jsou to jen jedny schody.
Jsem moc ráda, že jsi tady.
Pojď.
Prosím.
- To je nádhera! - Líbí se ti?
- Jo, moc. - To je fajn.
Záchod a sprcha jsou na chodbě.
Dobře.
Co stojí jedna noc?
Znám tvoji babičku. Dostaneš přátelskou cenu.
Se slevou řekněme…
sto procent?
- Co myslíš? - Pane jo.
Děkuju. Tak to tu ráda zůstanu.
To je perfektní.
Určitě máš po tancování hlad jako vlk.
Maggan mi to prozradila.
Jo, byl to dlouhý den, takže hlad mám.
Tančit ve Velkém divadle!
- Jo… - S mezinárodním tanečním souborem.
O tom mi musíš vyprávět.
No, bylo to vlastně jako každý jiný konkurz.
Spousta lidí a celkem malá porota.
Odkud jsou? Ze všech koutů světa?
Je to belgický taneční soubor.
Jmenuje se Dadeluc.
Takže tam byli…
dva…
Belgičani.
Aha.
Nečekala jsem, že postoupím do druhého kola, takže…
Je to šílený.
- Běhá mi mráz po zádech. - Jo, mně taky.
Ale uvidíme. Je to zatím na týden.
Takže tam můžu chodit týden. Doufejme.
- To klapne. - Jo, uvidíme.
Maggan je na tebe pyšná. To si neumíš představit.
Doufejme v to nejlepší.
Určitě.
- Haló? - Zdravím.
Omlouvám se. Povalila jsem lampu.
- Sakra, to jsem se leknul. - To já taky.
- Ahoj. - Kdo jsi?
Uklízím tu. Zaskakuju za Bettan.
Asi vyletěly pojistky. Stává se to.
- Počkej, pomůžu ti. - Jo.
- Rozbila se? - Jo.
- Ahoj. Victor. - Dylan.
Dělám tu choreografa.
Dávám pokyny tanečníkům a vymýšlím kroky.
Já vím, co je to choreograf.
Jasně, sorry.
- Takže taky jsi tu pozdě večer. - Jo.
Moje superstar si zlomí nohu, když má udělat poloviční piruetu.
Já to viděla.
Jo? A kdy?
Když jsem si tu domlouvala ten úklid.
Aha.
Hele, spěcháš?
Ne. Teda, musím uklízet, ale…
Myslíš, že bys mi mohla pomoct s jednou věcí?
Potřebuju jenom figuranta, atrapu.
Jaká to čest, dělat trapnou atrapu.
Tak jsem to nemyslel.
Bude lepší, když to vyzkouším s tebou, a ne se židlí.
Pojď sem.
Ó, díky.
Když se teď postavíš doprostřed…
Tak jo.
Dej mi vteřinku.
Přesně tak.
Jo.
- Promiň. - V pohodě.
Můžeš zkusit tohle?
Bum, bok ven.
Jo.
Jen blbnu.
- Jak že se jmenuješ? - Dylan.
- Dylan? - Jo.
Dylan, jsi tanečnice?
Někdy.
Někdy? Neukážeš mi to?
Jestli chceš. Potřebuju ale hudbu.
Hudbu mám.
Bezva.
Ty tančit nebudeš?
Bylo by to zábavnější.
Řekla bych.
To je šílený.
Co to bylo?
Jsi výborná.
Tak jo.
Fakt!
Mohla bys to tady celý zachránit.
Je to potápějící se loď.
Tohle je Titanic, to mi věř.
Hledáte ale nový lidi, ne?
Jo.
Škoda, že nejsi kluk.
Bože můj.
To bys z fleku měla smlouvu.
Co umřel Jackie, Tommy jako kdyby jel proti větru.
Jako kdyby netrefil zpátky.
Chce se prezentovat jako göteborská Dame Edna.
- Znáš Dame Ednu? - Ne.
Slavná australská drag queen.
Je to ikona.
V Austrálii jsem se s ní setkal.
Je to šílený. Chápu, že je krize.
Chápu, že to zavání bankrotem, teď se ale rozhodl,
že udělá taneční show, a stará dáma nezvládne jediný krok.
Škoda, že nejsi kluk.
Bože můj.
To bys z fleku měla smlouvu.
Jestli mám prsa?
Ne, nikdy jsem je neměla.
Kluci můžou mít dlouhý vlasy.
Takže je může mít i Dylan, když bude chlap.
Všichni mají fousy.
A dolů taky.
Tak pojď.
Myslím, že „I Will Survive“
by do toho celkově výborně pasovalo.
- Děláš si srandu? - Ne!
Proč nemůžeme udělat…
Mluvili jsme o tom stokrát.
Vždycky si myslím, že už to docvaklo, ale ono ne.
- Vysvětli mi to. - Jak docvaklo?
- Já mluvím o „I Will Survive“. - Zdravím.
Sakra! Sorry.
Nechtěl jsem vás vyděsit.
- Co? - Čau. Omlouvám se, že ruším.
- Zdravím. - Dylan Pettersson.
Tommy de la Diva, že?
- La Diva. - La Diva.
Nejlepší drag queen ve městě.
- No… - Všichni to říkaj.
Aha.
Znám se s Victorem a říkal mi, že máte trable s vaší show.
- Co? - Napadlo mě…
Pochopil jsem, že potřebujete pomoc.
- Jo? - Slyšels to? Potřebujem pomoc?
- Říkal to Victor. - Aha.
Musíme trochu přidat.
- Jasně. - Jo.
Pro mě je to těžký, protože…
Mám pocit, jako bys zařadil vyšší rychlost.
Tommy není zrovna Nurejev.
Viktor vám o mně neříkal?
- Ne. - Jsem tanečník.
Během dospívání jsem měl trochu problém…
Všem jsem připadal zženštilý.
Ani nevím, jestli jsem vůbec mutoval…
Ale teď je to super, v Austrálii jsem objevil drag.
- A… - Děláš drag show?
Jo, jinak bych tu přece nebyl.
- Jasně. - Ne.
Jsi fantastický, úžasný.
Ale nastavil jsi laťku moc vysoko.
Zkus se do mě vcítit. Představ si stokilovou váhu, která má…
- Je to fofr, nestihnu to. - Chápu.
Ale když mi budete věřit, tak to vyřešíme.
To je ta inspirace, na kterou jsme čekali.
Jde ale o tohle: tu show režíruju a nemůžu…
A mně patří klub. Tohle je taková inspirace…
Musím říct… Cítím tu energii.
Victore! Je tu tvůj kamarád.
- Hustý brejle. - Myslíš?
Jo. Můžu si je vyzkoušet?
- Ovšem. - Tak jo, dík.
Victore?
- Možná jsou pro mě moc velký. - Co je?
- Čau, chlape.
- Ahoj. - Líběj se ti ty brejle?
Včera to bylo cool.
Došlo mi, jak dlouho jsme se neviděli.
A pak mě napadlo… Pamatuješ Dame Ednu?
Je obrovská.
Spolu s Victorem jsme s Dame Ednou pracovali.
Ty vole, měla to těžký. Zápasila s každým krokem.
Pak přišla tahle hvězda.
A přivedla si mě. Geniální tah.
Všechno se vyřešilo.
Dylan je skvělý. Dělali jsme spolu v Austrálii.
- Jo. - Jasně.
Ona Dame Edna ještě vystupuje?
Musí jí být tak 180.
Jo, je jí nějakých 86.
Jo, jen se tak potácí, je to ale zábavný.
Dame Edna, to je jiná liga.
Nikdy jsi o Edně nemluvil. To je velká věc.
Co kdybychom nechali žvástů?
- Ukaž nám, co umíš. - To jste zinscenovali, co?
Mám s sebou všechno. Bude to full drag, doufám.
- Ne. - Jo.
Jo, to je fantastický.
Hezky full drag. Konec diskusí.
- Dobře. - Já jenom…
Všechny drag queens mají svou achilovku.
Moje achilovka je to, že se musím soustředit,
než vyjdu na pódium.
Stačí mi… jenom úklidová místnost.
Místo, kde můžu být sám.
- Jasně. - Můžeš do Jackieho šatny.
- Prosím? - Jo, jestli souhlasí i on.
- Děláš si srandu? - Victore, ukaž mu, kde je.
- Co? - Tam nesmí nikdo…
- Victore? - Hodně štěstí.
- Chceš teď full drag? - Jo, běž se převléct.
- Jo! - Pořád měníš názor.
„Žádný nový tanečník.“ A teď ho máme.
A dáš mu Jackieho šatnu.
Bože můj.
Nic šílenějšího jsem ještě neudělala.
- To není normální. - Jde z toho energie!
Jackie, teď cítím, že jsi s námi.
- Full drag, teď? - Full drag.
Nestihneme to. Máme cvičit choreografii.
- Znáš Dylana Pettersona? - Dylana…
Ne, neznám.
A já mám fakt přehled.
Všechno je to podezřelý.
Neviděli jsme ho tančit.
- Má Jackieho šatnu. - Jackieho šatnu?
Jo.
- Nemůžu uvěřit, že jsme tady. - Čím je to tady tak mimořádný?
Tommy sem nikoho nepustí.
Po Jackieho smrti se z téhle místnosti stala taková jeho hrobka.
Asi se tak vyrovnává se smutkem. Nevím.
- Co máš v plánu? - Potřebuješ tanečníka a já tančit umím.
Svědomí ti každopádně nechybí.
Jen jsem v sobě probudila chlapa.
Našla jsem obchod s názvem „Všechno na párty“
a měli suprový věci.
Že prý si můžu vzít, co chci, a zaplatit, až budu rozhodnutá.
Dylan, dost. Co to děláš?
Tohle není maškarní.
To je vážná věc. Co víš o dragu?
Moc toho není. Proto potřebuju tvou pomoc.
Dělám, co můžu.
V dragu má každý svou „niku“.
Je to takové alter ego.
Někdo je comedy queen, někdo zas fashion queen…
ale ty budeš dancing queen.
Nechápu to. Sasho, pomoz mi. Nechápu to.
Nevím, co s tím. Jak to mám udělat?
Musíš se podívat na tu fotku. A pak to nanést…
Pak ti to můžu opravit. Nejdřív dodělám tohle.
Řekneš mi o nich něco?
Jo, stanou se z nich tvoje sestry.
Jsou skvělí. Mají velký srdce.
Joeli, jaký bylo to rande?
No… Dobrý.
Ne, musíš mi říct víc. Nestačí říct, že bylo dobrý.
Můžete prosím jít s tím rande…
někam jinam?
Jak se jmenuje?
- Nevím, jestli ti to mám říct. - Víme, kdo to je?
Nechte toho!
Sasho, potřebuju žít dál svůj život.
Asi to úplně dlouho nevydrží.
Ajta.
- Ajta. - Jakýpak „ajta“?
Pardon.
Většina z nich má pestrou minulost.
Co to znamená?
Někoho vyhodili z domu, někdo se v životě trochu ztratil,
zažili ústrky…
Takže tohle je útočiště, kde můžou vyjádřit své umění naplno,
aniž by je okolní svět soudil.
Proč jsi tady ty?
Abych pomohl Mickemu.
Co se děje? Zahříváš se?
- Jak to jde? - Dobře.
Už bude připravená… připravený.
Kde jste se potkali?
V Austrálii.
Jen tak se ptám.
- Co je? - Je to zvláštní.
Že přijde úplně cizí člověk a ptá se po tobě.
Proč by nemohl přijít kamarád a ptát se po mně?
Nikdy jsem o něm neslyšel.
Co tím chceš naznačit?
Vůbec nic. Jen mě zajímá, kdo to je.
- Kamarád. - Kamarád…
Kurva!
- Co to je? - Nejsme hotový.
- Co? - Co to má být?
Řeklo se full drag. Proč máte na sobě tohle?
- Kostýmy jsou v čistírně. - Cože?
- Jsou čistírně. - Čí to byl nápad?
Můj.
Ale co to má znamenat?
Nikdo mi nic neřekne. Všechny kostýmy jsou v čistírně?
Nemůžu mít na starosti paruky, líčidla, kostýmy, všechno…
- Dělám tu všechno, Tommy. - Sasha nemůže dělat všechno.
Nemá to všechno na starosti Sasha, ale já.
Vždyť to ale dělá Sasha.
Nech toho! Nemůžeme se soustředit…
- Ty jo! - Panebože!
To bylo super. Jsi fakt dobrej, Dylane.
Výborně! Bože! Bylo to vynikající.
- Díky. - Jako závan čerstvého vzduchu.
Jako když tu ještě byl Jackie, co?
Můžu říct jediný, a to že…
Jsi dobrej. Rozhodně.
- Takže to bereš, ne? - Jen si říkám…
V té Austrálii jste spolu spali?
Ne, vážně… Já už z tebe nemůžu.
Spali jste spolu?
Ne, nespali. Jak jsi na to přišel? Vážně.
- Hele… - Ne.
Vážně.
Musím se vrátit do práce, takže…
Takže buď ho vezmeš, nebo ne.
Doufám, že jo, protože řešíme krizi.
Takže potlač žárlivost a spolupracuj se mnou.
Bylas výborná!
Bylo to fajn.
Máš z toho dobrý pocit?
Tanec byl super, ale dělat kluka a…
Dylan, na to se vykašli.
Kdo určuje, jak se má chovat kluk?
Buď sama sebou. Vzali to.
Fakt někoho potřebujeme. Celou show pozvedl.
Nejdřív jsem byl skeptický, ale ukázal, co umí.
Když začal tančit, byl tam takový kontrast.
Bylo to jako…
- Byla to úplně jiná show. - Přesně.
- Musím běžet do práce. - Děláš tady!
Momentálně mám dvě práce. Popovídáme si pak.
Budu uklízet, takže budu tady.
- Přijdu ti pomoct. - To nemusíš.
Ale jo, musím.
Tak jo.
Už to zase frčí, co?
Počkáš dvě… Moment!
Jasně.
Už… Už můžeš dál.
Ahoj.
Promiň, že jsem sem takhle vtrhnul.
Ahoj. Ještě jsem tě nestihl pořádně pozdravit.
To je v pohodě.
Já jsem Sasha.
- Dylan. - Ahoj, Dylane.
Vítám tě v cirkusu.
Díky.
Bože můj.
Už dlouho jsem v tomhle mauzoleu nebyl.
Je tu zamčeno a zhasnuto od…
No, od té doby, co natáhnul perka.
Promiň, že se ptám přímo, ale ten…
Marlon Brando v podpatcích a síťovaných punčochách…
To je…
Maska?
Chlapák?
Už jsem říkal, když jsem přišel…
Vytrpěl jsem si strašně moc za to, že jsem…
- Jo. - Jo.
Pohrdání ženskostí.
A fakt nepomohlo, když jsem si nechal narůst tohle.
Ty jo, panebože.
Často si je vážu, aby…
Chápu.
Tady…
Á, jde sem…
Ahoj.
- Čau. - Jdou dva a dva.
To vůbec nebyl špatný výkon.
To ne.
Tady je to ale hezký.
Mluvili jsme o tom, že někteří z nás
svou ženskost vyjadřují
a jiní ne.
Fjällräven…
- Jo. - A…
Á, vy jste tady?
- Ahoj. - To jsou věci.
Všichni jsme se sešli v Jackieho staré šatně.
- Skvělé. - Dylane, nepoznal jsem tě.
Říkali jsme si s Tommym,
že jestli chceš,
tak my tě v každém případě do naší show chceme.
Ale jen jestli chcete.
- Určitě jo. - Rozhodně.
- Vítej! - Vítej v Queens.
Pojďme všichni na skleničku.
Zvu vás.
- Zveš náš? - No jasně.
- Kdy nás pozval naposled? - Šampáňo!
Já s vámi ale na skleničku nepůjdu.
Cítím, že musím cvičit. Vážně.
To je v pořádku. Je cílevědomý.
- Jo. - Je to náš člověk.
Dejte si i za mě.
Musíš ale zamknout, vem si moje klíče.
Já už klíče mám.
- Od Victora. - Od Victora?
Zamknu a nastavím alarm.
Víš, jak na to?
Jaká to alarmující cílevědomost!
- Určitě… - Musím cvičit, díky.
- Dobře. - Dělej, jak chceš.
- Vítej. - Jo, vítej.
- Jo. - Ahoj, Dylane.
Nech to plynout.
Ty záříš.
Mívala jsem strach,
byla zděšená…
Superstar.
Nesmíme se takhle lekat.
- Vzali mě. - Já vím. Jsi strašně hustá.
Promiň, že jsem ti nepomohl s úklidem.
Mám s něčím plný ruce práce.
- To nevadí. - Určitě máš hlad jako vlk.
- Mám hlad pořád. - Mám hlad jako vlk.
Vezmu tě někam, kde nehrozí, že tam budou ostatní.
Poslouchal jsi „I Will Survive“. Je to super.
Proč to nechceš použít?
Než půjdeme dovnitř…
- Je to zvláštní podnik, ale dej mu šanci. - Jasně.
- Mario! - Dobrý večer!
Vítej.
- Victore! - Brácho, jak se máš?
Dobře.
Je kuchyně otevřená?
Pro vás vždycky.
Okamžik.
Už jdu.
A kdopak je tohle? Jakpak se jmenuješ?
Dylan.
Dylan!
Dobrý, Borane?
Musíš mi říkat Alfonso.
Jo, všechno jde setsakramentsky dobře.
Měli jste tu být před hodinou. Praskalo to tu ve švech. Bylo to…
Úžasné!
A můžu taky trochu využít svůj herecký talent.
Mario!
Dvakrát spaghetti speciale!
Se spoustou, spoustou fricadelli.
Jistě, pane.
Samozřejmě.
- Dělají si srandu? - Není Ital, je z Bosny.
Jeho firmě se nedaří, takže to teď zkouší na italskou notu,
aby přilákal zákazníky.
Na zdraví! Být s tebou je moc fajn.
Nápodobně.
Na tanec.
A na Queens.
Fricadelle.
Vyprávěj mi o svém životě, celou pravdu.
Za třicet sekund.
A pak ti…
Dvakrát spaghetti speciale se spoustou fricadelli.
- Ať vám chutná! - Díky, brácho.
Tak jo.
- Jo. - Připravená?
Ne. Musím dožvýkat.
Tak jo. Dylan Petterssonová.
Pojmenovaná po…
Bobu Dylanovi, protože ho táta miluje.
Bydlíme na ostrově Hemön,
kde je všechno strašně krásné a tak,
ale my se moc skvěle nemáme, protože máma umřela…
asi před rokem a půl.
A pak mám úžasnou babičku,
která na mě tlačí, aby ze mě v životě něco bylo.
A proto jsem tady.
A co ty?
Vyrostl jsem v Göteborgu, sám s mámou.
Láskou by mě udusila.
Táta byl idiot.
Odešel, když jsem se narodil.
Tanec byla moje záchrana.
Když ostatní kluci zevlili ve městě,
já doma cvičil svoje choreografie.
„Buzíku,“ volali na mě, ale já na ně kašlal.
A když mi bylo osmnáct, objevil mě Micke.
Tančil jsem Michaela Jacksona v obchodním centru.
- Na to se napijem. - Na zdraví.
Neřeklas mi, kde ses naučila tančit.
Nestihla jsem to.
Ale…
Jestli mi to nebudeš stopovat, povím ti celý svůj příběh.
Povídej.
Moje máma byla…
nejlepší člověk na světě.
Tancovala odmalička.
Babička ji vozila čtyřikrát týdně do města,
aby mohla tančit.
I babička byla tanečnice, ale…
Pak ale máma otěhotněla.
Čekala mě.
A tehdy jsem všechno zničila.
Ne, byla šťastná.
Ale rozhodla se, že přestane tančit
a bude se s tátou starat o obchod.
Pak si na ostrově otevřela taneční školu
a učila tancovat mě.
Takže všechno, co umím, mě naučila máma.
Zbožňovala Johna Travoltu, takže to bylo samé disko.
A když potom umřela, taneční školu jsem převzala…
O mámě nikdy nemluvím. Proto je to hodně…
To je v pořádku.
Každopádně byla nejlepší a byla fantastická tanečnice.
A vlastně…
Tancovala jakoby…
Nebylo to vždycky „správně“, ale dávala do toho hodně citu.
Teď se ta taneční škola jmenuje Dylan’s Disco.
- Ty máš vlastní taneční školu? - Jo, mám taneční školu.
Fakt se jí daří.
Prosím, Mario, ještě jednou.
Ne.
Prosím, už jen jednou.
- Tak dobře. - Děkuju.
Měsíc nebem pluje, ozařuje dům,
stíny zas vládnou městem mým.
Všechno halí tma
a večer patří jen milencům.
Ó, Velké divadlo!
Víš, že jsem tam šla na konkurz?
Babička to našla na netu.
Byl to nějaký senzační mezinárodní taneční soubor.
Ale přišla jsem o měsíc pozdějc. Datum viděla špatně.
- Vážně? Zmeškala jsi konkurz? - Jo, štve mě to.
Ale stejně by mě nevzali.
Co to povídáš? Jsi výborná.
Proč to říkáš? To přece nemůžeš vědět.
Jsem jenom obyčejná diskotanečnice.
Oni asi mají klasičtější průpravu.
Šílený je to, že jsem tátovi s babičkou řekla,
že jsem pořád na konkurzu, abych tu mohla zůstat v Queens.
Nechtěla jsi tam stát?
Jo, chtěla.
Ale takový je život. Člověku nevyjde všechno, co si přeje.
Ahoj, babi.
Ahoj, miláčku… To jsi ty!
Jak se máš? Povídej.
Dobře. Zrovna jsem zkoušela.
Zase jsem o krůček dál, takže je to dobrý.
Ale zapni si FaceTime.
Ten mi nefunguje, zkoušela jsem to.
Poprosím Sebbeho, aby mi to pomohl nastavit.
Nevím, jak na to.
A co obchod?
Nemusíš si dělat starosti, všechno tady jde jako po másle.
Sedím v obýváku a odpočívám.
K večeři jsem udělala ragú
a teď si dáme roládu s kafem
a budeme se dívat na televizi.
To je pohodička.
Stačí to zmáčknout. Jenom spusť FaceTime.
Miláčku, nejde to. Už jsem to zkoušela a nejde to.
Nějak to kleklo. Nevím, co dělám špatně…
Ale…
Moje malá, teď se hlavně soustřeď na to,
aby všechno, co chceš dělat…
Dobře.
To je Dylan?
- To je Dylan? - Jo.
Je tady taťka, počkej chvilku.
- Haló? - Ahoj, tati.
- Ahoj, miláčku. Jak se máš? - Výborně. Jak se máš ty?
Víš, jak to je.
- Povzbuď ji. - Tiše.
Bojuju dál.
- Pořád na vás myslím. - My na tebe taky.
- Jo. - Jo.
Jak říká Bob:
„Když nic nemáš, tak nemáš co ztratit.“
Nemáš co ztratit…
Ty jo…
- Řekni, že ji máme rádi. - Máme tě rádi.
- A já vás. - Ahoj.
Bože, ty jsi takový bručoun.
Nemůžeš být tak mrzutý, když s ní mluvíš.
Nechápeš, o co se snaží? Musíme se snažit i my.
I mně je smutno a truchlím, ale musíme zvednout hlavu.
- Ale… - Kvůli Dylan.
- Co když jí to nevyjde? - Takhle já nikdy neuvažuju.
To nepřichází v úvahu.
Když jí to nevyjde, budeme to řešit potom.
Proč jí lžeš? Nemáme žádné ragú.
Nejsme v obýváku. Není lepší říct pravdu?
Proč?
Je to malá nevinná lež, aby to pro ni bylo jednodušší.
- Jen jí zvedám morálku. - Dobře.
VELKÉ DIVADLO
Ahoj, Dylan.
- Dobrý večer. - Ahoj.
Promiňte. Chtěla jsem si udělat čaj, nechtěla jsem rušit.
Vůbec mě nerušíš. Jen tady trochu pracuju.
Naleju ti, čaj mám uvařený. Posaď se.
Přinesu ti ho. Určitě jsi úplně hotová.
Že jo? Dáš si obložený chléb?
- Ne, díky. - Určitě ne?
Určitě.
Musíš mi všechno vyprávět.
Jak to dneska šlo? Co jste dělali?
To je vzrůšo.
Co jste dělali?
Byla jsi zase na jevišti?
Jo, byli jsme tam.
Stalo se něco?
- Nepostoupila jsi? - Ale jo.
- Jo. - Jo?
- Spousta myšlenek. - To chápu.
Jasně.
Nevím, co se děje, ale…
Hodně myslím na tátu.
Moc si to užívám. V tuhle chvíli.
A chci být tady.
Ale mám výčitky svědomí, protože bych měla být u něj.
To neměj.
A pak je tu babička.
Co tu máma není, tak se celou dobu snaží, abych se…
měla dobře a tak.
A já přitom vím, že…
Že je hrozně smutná.
A ode mě je hnusný, že jsem tady a mám se fajn.
Dylan, to…
Tak to není.
Když jsem doma, mám pocit…
Dům a všechno kolem mi připomíná mámu,
takže mám pocit, že tam pořád je.
Ale teď, když jsem to tam nechala…
je to, jako kdybych…
ji ztrácela.
Já nevím.
Chtěla bych si s ní o tomhle všem popovídat.
Je toho tolik…
novýho a skvělýho.
Rozumím ti.
No, je to celkem těžký.
To všechno jsem dlouho potlačovala. Kvůli tátovi.
Takže je to na prd.
Bylo toho moc najednou.
- Jo. - Víš, já…
Tvou mámu jsem znala, před mnoha lety.
Jo?
Bylo to tak, že…
Tvoje babička s dědou mě vzali jako pěstouni.
Stali se mou novou rodinou.
A tvoje máma se mi stala sestrou, kterou jsem nikdy neměla.
- Byly jste si s mámou blízký? - Ano.
Ano, tehdy ano.
Byl to ten nejhodnější člověk, co jsem kdy poznala.
Byla tak laskavá a veselá.
A víš, ona…
Tancovala… doslova bez ustání.
A já jsem jí hrozně záviděla.
Říkala jsi, že si děláš starosti o Kennetha.
Jo, od té doby, co máma…
umřela, tak má…
depresi a jenom…
Je to, jako kdybych ztrácela i tátu.
Znala jsi i jeho?
Ano, znala. Oni…
Už tehdy spolu chodili a trávila jsem s nimi hodně času.
Proč nejste v kontaktu?
Byli jsme hrozně mladí.
Zmítaly námi emoce a…
Někdy to prostě nejde.
Já už slyším tvoje kroky,
chodíš z místnosti do místnosti.
A já cítím
tvé srdce na mé hrudi,
tvoje ruce na mé tváři,
přes tenkou kůži.
Jsem připraven,
jsem připraven na cokoliv,
kdykoliv.
Jdeme na to! Pět, šest, sedm a…
Mívala jsem strach, byla zděšená,
ptala se…
- A teď nebudou vidět? - Přesně tak.
Ale aby to fungovalo, Tommy musí být uprostřed.
- Počkej. - Jau!
- Tommy, počkej. Musíme… - Co se děje?
- Musíme na místa. - Když tu sedím, bolí mě záda.
Ze sezení tě snad záda bolet nemůžou!
- Já ale sedím skrčený. - A já stojím uprostřed!
Tommy! Prosím, nemáme čas. Můžeme pokračovat?
- Jo. - Musíš nám věřit. Bude to dobré.
Proč musíme všechno měnit? Tohle číslo už přece máme.
Tommy, na dohadování není čas. Premiéra je za pár dní.
- Věř mi. - Jo.
Au!
Jdeme na to.
Pět, šest, sedm a…
Krok, bum!
A teď! Jo!
- Do kolečka. A… - Kde to jsme? Počkej!
Chytit za kozy. Jo, pěkný.
- Kde jsme v hudbě? Já nevím… - A okolo něj!
- A stříšku. Moc hezký. - Já…
- Žij svůj život! - Žij svůj život?
- Lip-synch. - Vůbec nevím, kde jsme.
Jedeme dál, dořešíme to pak.
Se šatama to bude fantastický.
Nový šaty? Vždyť máme fantastický šaty.
Jsou nádherný.
Vždyť se do starých šatů nedostaneš.
Co prosím?
Že se do starých šatů nedostaneš.
- Tommy, to se vyřeší. - Děkuju.
Důležité je, abychom udělali to nové číslo.
Není rok 1995.
Jen do toho, já u toho být nemusím.
Ale za chvíli se skácím, protože mám hroznej hlad.
- A už toho mám všeho plný zuby. - Dobře, tak půl hodiny pauza.
Pak sem vezmeme ty šaty a necháme je účinkovat.
- Bude to skvělé, báječné. - K čertu s tebou, jdi do prdele.
Skvělá práce.
Díky.
V pohodě?
Mrzí mě to.
Řádí jak pominutý, je hrozně vystresovaný.
Bojím se promluvit.
Bojím se, že jim to dojde, a pak by se tančilo špatně.
Nikomu to nedojde, Dylan.
Sežrali to, myslí si, že jsi chlap.
Dáme Tommymu najíst, jo? Má nízký cukr.
Mám jíst? Ještě před chvílí jsem byl obézní.
Jako kdybych byla němá.
Nech toho.
Nikdy nic neřeknu. Působím fakt divně.
Jsi tu přece kvůli tanci, ne kvůli konverzování.
Dylan je nový.
Neví, kde je v té nové choreografii jeho místo.
- On na to ale přijde. - Učí se rychle.
Doufám, že máte pravdu.
Musíme před premiérou spolupracovat, jinak se to nepovede.
Jo.
Bylo to výborný, dokud jsme to nestopli, takže nechápu…
- Nebylo to výborný celý? - Zkoušeli jsme to a vypadalo to dobře.
- Kde je Victor? - Já si výbornej nepřipadám.
- Tak proč říkáš, že je to výborný… - Nevypadá to tak.
Ne, ale…
Jsi jeden z mála lidí, se kterými je mi moc dobře.
Mám to stejně.
„I Will Survive“, Tommy. O čem je ta písnička?
- Je o přežití. - Přesně tak.
Musíme přežít. Soustřeďme se na to.
Musíme.
- Jo. - Dej tomu šanci.
Rozhodně, dám tomu šanci.
Tiše tady jím, neřekl jsem ani slovo.
Je tu Robert Fux.
- Roberte! - Ahoj. Nečekal jsem, že přijdeš.
- Vítej. - Přece si to nenechám ujít!
- Super. - Micke!
Je tady Robert Fux!
Kdo je to?
Jedna z nejslavnějších švédských drag queens.
Prosím tě!
Díky, že jsi přišel.
Jsem zvědavý na choreografii.
Milujete Queens?
Jo!
Je to tady.
- Jo, Tommy! - Jo!
Dylan! Jo.
Co se děje?
Říkal jsem, že tu show zachrání. Příště mě poslouchej.
- Nebo tě zachrání přede mnou. - Jak to myslíš?
To bylo úžasný.
Ty jo, parádní show!
- Jsem na vás hrozně hrdej. - Bylo to úžasný!
To byl sukces.
Paráda.
- Jsem na vás tak hrdej. Bože! - Paráda.
Lidi!
Ahoj, omlouvám se, doufám, že neruším.
Jenom vám chci moc poděkovat. Vážně.
To, co jste dneska večer dokázali, je úžasný.
Tahle show. Fantazie!
Mám v tom jasno. Queens přežije, jsem si tím jistý.
Díky, Roberte. Díky, že jsi přišel.
Musím se ale zeptat…
Kde jsi dělal předtím?
No… Spíš kde jsem nedělal.
Jak se jmenuješ?
- Dylan. - Dylan.
Každopádně všichni jste hvězdy. Vážně.
Moc děkuju, Dylane i všichni ostatní.
- Vážně. Mějte se, ahoj. - Díky, že jsi přišel.
A jdeme pařit! Odvažte se.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Tohle je asi nejlepší show,
co jsem tu viděla za ty roky, co tu dělám.
To rád slyším.
- Ra-ta-ta, premiéra! - Ahoj, omlouvám se.
Chci za vystoupení poděkovat.
Bylo fantastický. A Dylan…
Byl to pro mě šok.
Nemůžu uvěřit, že jsi tady.
- Proč nejsi v divadle? - Tohle je Sebbe.
- Sebbe, kamarád z dětství. - Ahoj, Sebbe.
- Co tu děláš? - Rafnul jsem se s tátou a napadlo mě…
- Vždycky jsem sem chtěl zajít. - Proč?
Jsem na kluky.
- Odkud se znáte? - Jsme kamarádi z dětství.
Jsme jako sourozenci. Ségra…
- Moc vám to slušelo, úžasný. - Díky.
Ale není to trošku švindl?
Vzít do drag show opravdovou holku?
Ne?
- Co? - Jak to myslíš?
Co?
Podle mě to je super a progresivní, vzít opravdovou holku do…
Cože? Dylan?
Oni to nevědí.
Fakt se identifikuješ jako opravdová holka?
Dylane? Kurva!
To je v pohodě.
Jo, jsem holka.
- Slyšels to? - Co?
- Ale… - Jo, já to věděla.
Je Dylan žena?
Jo, jasně že je žena.
Já jsem žena, všichni jsme ženy. Co je to s tebou?
Přišla sis sem a… kurva lhala!
A tys to věděl?
Naplánovali jste to… Co?
Já jsem taky žena. Všichni jsme tady ženy!
- Dylan je žena a Victor to věděl. - Mrzí mě to.
Myslela jsem si, že mě tu nenecháte, když nejsem kluk.
- Byla to hloupost… - Takové předsudky!
- Po všech těch debatách… - Moment!
Tys to věděl?
- Na tom nezáleží. - Dobře.
Takže jsi nám všem lhal?
- A riskoval důvěryhodnost Queens? - Jakou důvěryhodnost?
Důvěryhodnost! Tohle je drag klub!
Publikum úplně uchvátila.
Zachránila ti celou show!
Ona je fake! Tohle jsou opravdový lidi.
Opravdový lidi, který něco obětovali, aby mohli bejt sami sebou
a ukázali se takový, jaký skutečně jsou.
V tom je ten rozdíl.
Není to jeho chyba. Sakra…
Chápeš, že tu jde o něco většího…
Ne, jde o něco úplně jinýho. Jde o tebe a mě.
Taháš do toho náš soukromý život.
Ale to s tím vůbec nesouvisí.
- Naštvalo tě něco jinýho. - Že mě zrazuješ.
Zrazuješ mě.
To, že potkáš někoho mladšího, je jedna věc, ale přejít na druhou stranu…
Na druhou stranu? Žádný strany nejsou.
Fakt těžko se to přijímá.
Po šesti letech.
Šest let.
Co?
Bože, to je drama.
Nechápu, proč měla pocit, že nám to nemůže říct…
Po tom všem, co…
Jsme rodina. Proč…
Proč měla pocit, že musí lhát?
Omlouvám se, že jsem to řekl.
- Ne, nemůžeš za to. - Ne, nemůžeš za to.
- Nemůžeš za to. - A odkud ji vlastně znáš?
- Jaký… - Jsme starý…
Dyl…
DĚKUJU ZA VŠECHNO, VERO!
JSEM MOC RÁDA, ŽE JSEM TĚ POZNALA!
OBJÍMÁ TĚ DYLAN
Jestli teď odejdeš, je konec.
MĚSTO GÖTEBORG
- Koukni na tu kočku! - Ahoj.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
- Ty jsi kluk? - Čau!
Ne.
Jsi teplej?
Tati?
Dylan, ahoj! Miláčku, co se stalo?
Když jsem dneska přišla do taneční školy,
stály všechny děti venku a křičely: „Disko.“
Chybíš jim.
Musíš tančit dál, Dylan.
Slibuješ?
Slibuju.
Tak jdete?
To je Kenneth, Dylanin táta.
- Ahoj! - Ahoj, Sebbe.
Tohle je parta z Queens, kde tancuje Dylan.
Chceme s ní mluvit. Nevíš, kde je?
Jo, je v obchodě.
Vaše dcera je hvězda.
- Jasně. - Nevadí, když ji uneseme?
No, to…
- Jdeme. Tak zatím. - Kennethe!
- Hezký pes. - Pojď.
- Díky. - Přestaň balit chlapy.
Byli jsme u toho všichni, měli bychom jít všichni.
Jak to všichni, když jsme ji přijali my?
Nechte toho dohadování!
Hej! Dost. Vyřešíme to.
Počkejte tady. Ty pojď.
Ahoj, srdíčko.
Bože můj.
- Co se děje? - Najednou mi klesnul cukr.
Ty vole! On jí?
Bylo mu hrozně zle. Má nízkou hladinu cukru.
Jasně.
Možná by ses mi taky měla omluvit, ale…
Požádej ji o omluvu, jak se patří. Choval ses jako idiot.
Omluv se.
- Nezachovali jsme se správně… - Mluv za sebe.
- Nezachoval jsem se správně… - Omlouvám se.
- Ne! - Tommy, lhala jsem a to nebylo správný.
- Byla to hloupost. - Sebrala mi kluka.
Cože? Kluka jsem ti nesebrala.
Nezačínej zase s tímhle. Máš se jí omluvit.
Omlouvám se, ale Victora mi sebrala.
S Victorem si asi něco musíte vyřešit,
ale moc se omlouvám za to, že jsem lhala.
- Čau. - Kde je Dylan?
Dylan? Má práci.
- Vy jste její žáci? - Ano.
- Už tu měla být. - Můžu s vámi tančit já.
Dělám hip-hop.
- Jestli jsi dobrej. - Víte co?
Tančil jsem všude. Ve městě, tuhle a tamhle…
Budou z vás profíci. Pojďte!
- Musíš se vrátit. - Potřebujeme tě v show.
Potřebujeme tě na… na všechno.
- Na Dancing Queens… - Potřebujeme ji jako člověka.
Bude patřit do naší skupiny.
- Do mého života možná ne, ale… - Krucifix, na tvůj život kašleme.
- Co na to říká Victor? - Victor je v pohodě. Teď zkouší.
Plně ho to zaměstnává.
- Urovná se to. - Jo.
Tohle neklapne. Musíme ji získat zpátky.
- Nemůžeme tam kurva poslat celou… - Já vím.
Ale chvíli je necháme. Pak tam půjdeme my a vyřešíme to.
- Hassane! - Jo?
Vrátím se za chvíli, jo? Pusu.
Haló?
- Sebastiane, kde jsi byl? - U jednoho kluka.
Jsem na kluky.
Dobře. Víš co, miláčku?
Vím to už dlouho.
Co to sakra má znamenat?
Stellane, klid.
Proč jsi nic neřekla?
Neměl bys takovou věc říct ty?
Já jsem krucifix nelhal.
Co tady děláte?
- Skončili jste? - Ne, čekáme na odpověď.
- Řekli jsme, co máme na srdci. - Dylan, chceme odpověď.
Co na to říkáš?
- Ano. - Ano!
Vezmeme to od začátku.
Musí to být naprosto dokonalá přímka.
Tamti dva jsou moc daleko od sebe.
Když se pohybují, musí zaplnit celý prostor.
Úhlopříčný pohyb vypadá dobře. Hop!
- Perfektní. - Otevřít.
Přesně takhle.
- Už je tady. - Ahoj.
Á, moje milá. Dylan, nadešel čas.
Bettan, nemůžeš mi říct…
Teď už musí sama.
Ale Bettan, ještě ani neřekla, jestli chce.
- Určitě ale… - Proč mi nic neřeknete?
Angèle!
Stop. Dáme si pauzu.
Deset minut.
Deset minut, přátelé.
- Dylan, že? - Ano.
Ano.
- Vítejte. - Děkuju.
Dylan, pojď.
- Bettan, můžete odejít. - Jasně.
Dylan, pojď.
- V pohodě? - Jo, ale nechápu, co tady dělám.
Jsem choreografka této produkce.
Victor vás velice chválil.
Tanečnice, která s ním měla tančit duet, onemocněla
a zdá se, že vy byste se na tu roli dokonale hodila.
Rozhodli jsme se, že vám ji dáme.
Nuže? Co na to říkáte?
Ano? Dobře. Můžete se jít převléknout.
Gratuluju.
Děkuju.
V pohodě?
Děláš si legraci? To je šílený.
Ani mě neviděly tančit.
Neboj se, věří mi. Pracuju s nimi už strašně dlouho.
Proč jsi mi neřekl, že děláš tady?
Neptala ses.
Jo, to je fakt.
- Možná taky někoho potřebuju. - Jasně.
- Co… - Chápeš, jak to myslím?
Chceš říct, že my dva…
Jo. Co je na tom divného?
Táta byl samozřejmě trochu v šoku, nebo…
- Vlastně ani ne. - Ne…
- Myslím, že měl… - Naštvalo ho to?
Ne, ani ne.
Jak jste se sem dostali?
- No, pěšky. - Jeli jsme lodí, ale…
Jsem trochu nervózní.
Jde jí o hodně, protože přesně tohle by měla dělat.
- Pak by byla i v Queens. - Jasně.
- Ne, nenechali mě tam. - Ne?
Ale vlastně je tu tak trochu díky mně, protože…
Uklízela za mě.
- Byla jsem v Kiruně. - V Kiruně?
Poznala jsem na internetu chlapa z Kiruny.
Pozorovatel ptáků. Hroznej dědek.
Ani jednou ten dalekohled nenamířil na tuhle čečetku.
Málem mi umrzla prdel a ani jsem si nevrzla.
Mělo by to jít, protože my vystupujeme, když se tady nehraje.
Kéž by ji vzali! Bylo by to perfektní.
Dylan se pro ty prkna kurva narodila.
Je to tak.
Pomalu. A dýchejte.
Přesně tak.
Úžasné.
Zvolna a klidně.
Co to má být? Bude teď tady?
Je to konkurz. Ještě nevím, jestli ho udělá.
- Ale když ho udělá, tak přece nemůže… - Zvládne obojí.
Člověk může dělat na více místech.
Já to nechápu. Kdy se to naučila?
- To stačí. - Jo.
Je to fantastický.
- Velkolepé! - Ano, díky.
- Jsem fanoušek. - To mi došlo. Děkuji.
Povídej si s ní dál.
- Pozdravuj ji. - Pardon.
A podívejte se na sebe.
Výborně!
Děkuji.
Úžasný!
Dylan. Je tady babička!
Je radostí bez sebe.
Tady babička!
- Je to tu úžasné. Toho peří! - Moje šatna.
To je nádhera… Nemůžu tomu uvěřit.
Tolik třpytek a peří. Něco ti ukážu.
Našla jsem moc pěknou fotku.
S tebou a mámou.
Máma.
Teď už to nebolí, když tančíš, že ne?
- Ne. - Ne.
Cítím to, ale…
Mám pocit, že je se mnou.
Dobrý večer.
Půjdete? Čekají na nás u Alfonsa.
Victore. Jste skutečný umělec.
Jste fantastický.
Jsem vám v patách.
Pojďte.
Nevezmeme radši tu novou?
Tahle je pořád dobrá, ještě vydrží. Roztlačíš mě?
Tlač a já šlapu.
Co by na to řekl Jackie?
Vím, že by řekl,
že jsi nejspíš nejošklivější drag queen, která si kdy vykračovala v lodičkách.
Překlad titulků: Miroslav Pošta