Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- הפקה של SWEETWATER -‬
‫- סרטה של הלנה ברגסטרום -‬
‫היי, אימא.‬
‫"הו, אני רוצה לרקוד עם מישהו‬
‫אני רוצה להרגיש את החום עם מישהו‬
‫כן, אני רוצה לרקוד עם מישהו‬
‫עם…‬
‫מישהו שאוהב אותי"‬
‫בואי, דילן.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- המונס - חנות מקומית -‬
‫היי, יאנה. המצרכים שלך.‬
‫לא היו לנו גזרים, אז הוספתי קצת קישואים.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫היי, אינגריד.‬ ‫-היי.‬
‫יש לי ארגז בשבילך. ואחד בשביל אולה.‬
‫תודה.‬
‫לודה!‬
‫אני אשאיר אותו כאן.‬
‫- סבתא -‬
‫- החנות המקומית המצטיינת לשנת 2013 -‬
‫- כל הכבוד על מעבר הבחינות! -‬
‫סבתא!‬
‫כן?‬
‫היי, מתוקה. אני כאן.‬
‫הבאתי את המצרכים שלך.‬ ‫-מצוין.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫את בוהה במסך כל היום? אין לך דברים לעשות?‬
‫תשמעי, עשיתי מספיק דברים בחיי.‬
‫זה אמור להיות ה"קינוח של החיים".‬
‫זה לא מה שהמלכה סילביה אמרה?‬ ‫אולי היא התכוונה לנכדים שלה.‬
‫לא משנה. הבנת אותי.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אנחנו שותות קפה עם מאפה?‬ ‫-כן, הכול מוכן.‬
‫עכשיו חכי רגע. מצאתי פה משהו.‬
‫הפטנטים הטכנולוגיים האלה נפלאים.‬ ‫הכול נמצא פה!‬
‫אפשר פשוט להעלים בקליק את כל הבעיות בעולם.‬
‫מתוקה, אל תדאגי בקשר לזה.‬
‫אעשה את זה יותר מאוחר. בואי תראי משהו.‬ ‫-טוב.‬
‫"אודישנים פתוחים".‬
‫"ללהקת 'דדלאק' דרושים רקדנים‬ ‫למופע חדש, 'פרידה'.‬
‫האודישנים יתקיימו בתיאטרון סטורה,‬
‫ב-15 לחודש, בין השעות 14:00-16:00."‬
‫תשכחי מזה, סבתא.‬ ‫-לא נשכח שום דבר.‬
‫מתוקה…‬
‫אנחנו חייבות להמשיך הלאה.‬
‫עברה כבר שנה וחצי.‬
‫לא, עברו… 17 חודשים.‬
‫חודש לכאן או לכאן לא משנה יותר מדי.‬
‫לי הוא משנה מאוד.‬
‫אימא שלך הייתה רוצה ש…‬
‫איך לומר…‬
‫רוצה מה?‬
‫שתלכי בעקבות החלום שלך.‬
‫ושאעזוב את אבא כשהוא במצב כזה?‬ ‫-לא.‬
‫את לוקחת על עצמך יותר מדי.‬ ‫יותר מדי אחריות.‬
‫האודישנים יעשו לך טוב.‬
‫זה בדיוק מה שאת צריכה.‬
‫לא נראה לי שזה יפתור משהו.‬
‫איך הוא אמר,‬
‫ניל ארמסטרונג, כשהוא הלך על הירח?‬
‫"זהו צעד קטן לאדם,‬
‫צעד גדול לאנושות."‬
‫אנסה לזכור את זה בפעם הבאה שאהיה על הירח.‬
‫אלה לא רעים.‬
‫סבסטיאן!‬
‫היי!‬
‫שלום.‬
‫שלום לך.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלום מלכת הריקוד של האי?‬
‫בסדר גמור.‬ ‫-יופי. אני שמח לשמוע.‬
‫נשארה לנו המון גלידה. היא לא תחזיק.‬
‫מספיק עם השטויות, סבסטיאן.‬ ‫תעלה על הסירה. תזדרז.‬
‫סיימתי את ספירת המלאי.‬
‫אגיע לחנות מחר.‬ ‫-לא, אנחנו צריכים אותך בבית המלון.‬
‫אתה צוחק.‬ ‫-לא.‬
‫אתם הולכים העירה?‬
‫הוא בא לצפות איתי בקרב הערב.‬ ‫-אנחנו הולכים לקרב MMA.‬
‫רוצה להצטרף ולראות אנשים מיוזעים מתאבקים?‬
‫לא, תודה.‬ ‫-זה לא לבנות.‬
‫זה ערב גברים.‬
‫ערב גברים. תזדרז.‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-נשיקות.‬
‫נשיקות.‬
‫- קפה המונס -‬
‫כן, תראה!‬ ‫-כן, כל הדברים הטובים פה.‬
‫כן, וזה בשביל סירים,‬
‫ומה שאנחנו קוראים לו בשוודיה… "סטוק פיין"?‬
‫זאת אומרת…‬ ‫-כן, הבנתי אותך. זה מיוצר כאן על האי?‬
‫היי. סליחה?‬
‫מהאי הזה?‬
‫כן, המון.‬
‫הם מיוצרים כאן. אז…‬
‫והמחיר ממש טוב.‬ ‫הייתי קונה אותם במקומכם.‬
‫יופי. גם אלה?‬ ‫-כמובן.‬
‫כמה? שלושה?‬ ‫-שלושה לנשים.‬
‫375 כתר.‬
‫מתנות מצוינות לנשים שלנו.‬ ‫-כן.‬
‫אתם יודעים מה כדאי לכם לעשות?‬ ‫-לא.‬
‫יש לנו כאן אי בשם גובון.‬
‫הוא רק ארבע תחנות מכאן בסירה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-גובון נשמע טוב. בוא נשוט לשם.‬
‫בוא נשתה קפה קודם.‬
‫אל תעבדי על אנשים ככה.‬ ‫-שמעת מה הם אמרו.‬
‫"מתנה מצוינת לאשתי,‬ ‫כדי שהיא תוכל להישאר במטבח…"‬
‫אני יודע.‬ ‫-חה חה.‬
‫הם לקוחות. אסור לנו לעשות את זה.‬
‫הם לא יחזרו.‬ ‫-לא, כי הם יבזבזו שעות בחיפוש אחר גובון.‬
‫בדיוק.‬
‫כן, תמיד ידעת להצחיק.‬
‫דילן!‬
‫איחרת.‬ ‫-אני יודעת. סליחה.‬
‫בדרך לכאן, דוב ניסה…‬
‫דוב ניסה לגנוב לי את החטיפים.‬
‫ופשוט אמרתי… לא!‬
‫ועכשיו אני כאן.‬
‫בואו ניכנס פנימה ונרקוד.‬
‫אני לא רוצה להיתקל בדוב.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אין כאן דובים. אני סתם צוחקת.‬
‫הכנתי צעדי ריקוד מעולים להיום.‬
‫- הדיסקו של דילן -‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע. מעולה!‬
‫הידיים עושות ככה.‬ ‫וארבעה צעדים לשם.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫מוכנים לצעד הבא? ובואו נצביע.‬
‫תמתחו את הזרוע.‬
‫הכי רחוק שאפשר.‬
‫אנחנו לא צריכים לנסות להיות מושלמים.‬ ‫פשוט תיהני מזה!‬
‫והחוצה!‬
‫אוי!‬
‫- פתוח -‬
‫- סגור -‬
‫קדימה…‬
‫היה מעולה.‬
‫כן?‬ ‫-כן!‬
‫ביי!‬
‫-ביי!‬
‫ביום חמישי נעשה צעדים מתקדמים יותר. בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי!‬
‫זאפה, בוא.‬
‫קדימה.‬
‫היי, סבתא.‬ ‫-היי, מתוקה.‬
‫האודישן הוא ב-15 לחודש…‬
‫זה מחר!‬
‫אני לא יכולה מחר. יש לנו משלוחים, ו…‬
‫הגברים יסתדרו איתו. סבה ממש לעניין.‬
‫חוץ מזה, אין לך‬ ‫כל כך הרבה לקוחות עכשיו, נכון?‬
‫אבל אני לא במיטבי כרגע.‬ ‫-את תמיד במיטבך. את מדהימה.‬
‫לאף אחד אין כריזמה כמו שלך.‬
‫את נפלאה!‬
‫סבתא, זה מקסים שאת מאמינה בי,‬
‫אבל גם אני חייבת להאמין בעצמי,‬ ‫וזה לא המצב כרגע.‬
‫אימא שלך האמינה בך. עכשיו, תקשיבי לי.‬
‫היא הייתה אוהבת את זה.‬
‫אבל אימא לא פה, נכון?‬
‫אנחנו תמיד איתך.‬
‫אני, אימא שלך ואבא שלך. כולנו איתך.‬
‫אז אם תשני את דעתך, את יודעת,‬
‫המודעה פה אצלי.‬
‫טוב, אולי אתחרט על זה אחר כך.‬
‫אבל אני מניחה שאני יכולה‬ ‫לאכול איתך מאפים ולבכות לך על זה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫נשיקות.‬ ‫-נשיקות.‬
‫היי, אבא.‬
‫היי.‬
‫אני מכינה ארוחת ערב. אתה רוצה?‬ ‫-לא, כבר אכלתי, אז …‬
‫אכלתי יוגורט קודם.‬ ‫-אבא… יוגורט?‬
‫כן, אבל… זה בסדר. אל תדאגי.‬
‫אין לי הרבה תיאבון.‬
‫קצת?‬
‫את לא צריכה לדאוג לי.‬
‫טוב. אני לא דואגת. מצדי אתה יכול‬ ‫להישאר כאן, לנגן בגיטרה ולאכול יוגורט.‬
‫טוב…‬
‫הגוף שלי בסדר. זה הראש שלי שנאבק עם הצער.‬
‫בקשר למחר… את יכולה… מה את עושה מחר?‬
‫אני אדאג לחנות.‬
‫אני לא מצליח לישון עם הכדורים החדשים האלה,‬ ‫אז… אני שוכב ער כל הלילה.‬
‫אני אעשה את זה. זה בסדר.‬
‫אבל… נתראה יותר מאוחר.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫בוא הנה. היי…‬
‫היי…‬
‫ושוב.‬
‫כן! צד שני.‬
‫אני אוהבת אותך, דילן. את רקדנית מעולה.‬
‫ידעתי שתהיי רקדנית מעולה עוד לפני שנולדת.‬
‫בעטת כל כך הרבה. רקדת כל הזמן.‬
‫בואי, נעשה את הקפיצה. טוב?‬
‫לא!‬
‫לא…‬
‫מה אתה עושה פה, איש הפח?‬
‫אתה צריך להיות כאן!‬
‫אתה צריך להיות כאן, ואתה שם...‬
‫סבה, מה נסגר?‬
‫באמת!‬ ‫-מה?‬
‫שב.‬ ‫-מצטער.‬
‫סבה, עכשיו… שב!‬
‫סליחה.‬
‫סבה, אתה…‬ ‫-אני אקח…‬
‫אני… כן.‬
‫דילן… אני מצטער.‬
‫יש סיבה שנתנו לך מפתח.‬
‫זה כדי שתעזור כאן,‬ ‫לא כדי שתתגנב לפה בלילה. ותקנח את האף.‬
‫אבא היה מתאכזב ממך מאוד.‬
‫אני יודע. מצטער.‬
‫היה לך ערב טוב?‬ ‫-כן. אבא רוצה החזר כספי.‬
‫על הקרב. היה נוקאאוט אחרי שתי דקות.‬
‫פשוט…‬
‫וזה נגמר. אנחנו צריכים לקבל החזר כספי.‬
‫אבל… שילמנו על זה הרבה כסף.‬
‫די.‬ ‫-דיליס…‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה?‬
‫ברצינות, סבה…‬ ‫-זה יהיה לנו טוב. כן.‬
‫סבה, אתה… זה…‬
‫אני מבטיח, דילן! זה יהיה ממש פרקטי.‬
‫לא היית מתנהג ככה אם לא היית שותה.‬
‫היה קל יותר אם היינו רק שנינו.‬ ‫-לא. אנחנו כמו אחים.‬
‫נוכל לנהל את החנות יחד.‬ ‫אני אוהב את החנות הזאת!‬
‫אני אוהב אותה יותר מהכול.‬
‫זה יכול להיות התינוק שלנו.‬ ‫במקום תינוק, יש לנו חנות.‬
‫במקום קקי וחיתולים,‬ ‫יש לנו זיתים ורוטב לסלט.‬
‫ומדפים ולקוחות…‬
‫זה יהיה מעולה.‬ ‫-לא.‬
‫אתה סתם מפנטז כדי להרגיש טוב יותר.‬
‫לא. אני לא רוצה לעשות מה שאבא אומר לי‬ ‫או להיות מי שהוא רוצה שאהיה,‬
‫או לנהל את המלון.‬ ‫הוא יכול לשמור את המלון המחורבן שלו לעצמו,‬
‫ואני אנהל את החנות איתך.‬
‫זה מה שאני רוצה. לא שום דבר אחר.‬
‫מצטער. זה לא היה רעיון טוב.‬
‫כאילו, את כמו אחות בשבילי.‬ ‫אלוהים, אני…‬
‫גילוי עריות זה רעיון רע, אז אני…‬
‫לא.‬ ‫-מצטער. טוב?‬
‫זה בסדר, סבה.‬ ‫-טוב.‬
‫עוד דבר אחד. תוכל לעזור לי?‬
‫כן, במה?‬
‫תטפל בחנות מחר.‬
‫אם כבר אתה אוהב אותה כל כך.‬ ‫-טוב. בטח.‬
‫אעשה את זה. אני מבטיח. זה יהיה מעולה.‬
‫טוב?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לעיר.‬
‫יש לי כמה סידורים.‬
‫- תיאטרון סטורה -‬
‫- פרידה -‬
‫פגשתי מישהו בטינדר.‬
‫סתם החלקתי ימינה ושמאלה ופגשתי בחור נחמד.‬
‫איזה בחור?‬ ‫-קוראים לו מיקי לרסון.‬
‫כן.‬ ‫-הוא נראה ממש נחמד.‬
‫הוא נראה נחמד.‬ ‫הוא הזמין אותי לבוא לקירונה.‬
‫אבל אני לא מוצאת מישהו שיחליף אותי‬ ‫במשמרות הניקיון במועדון. תוכלי לעזור לי?‬
‫מתי את נוסעת?‬
‫הערב.‬ ‫-אני מבקרת את אימא שלי מחר.‬
‫הבטחתי לה שאבוא.‬
‫חשבתי שאפטר ממנה כשהיא עברה לפולין.‬
‫היא כל הזמן מתקשרת:‬ ‫"דנוטה, את צריכה לטפל בי."‬
‫"דנוטה, את חייבת."‬
‫אפילו אחרי שהיא חזרה לגור בבידגושץ',‬ ‫היא לא מניחה לי.‬
‫אני חייבת…‬ ‫-שלום!‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום. אני דילן פטרסון ובאתי לאודישן.‬
‫את קרובת משפחה של בוב?‬ ‫-בוב דילן.‬
‫אם הם יתחתנו, יקראו לה…‬
‫יקראו לך "דילן דילן".‬
‫למה הגעת? איך אפשר לעזור לך?‬ ‫-באתי לאודישן.‬
‫ללהקת הריקוד הבינלאומית.‬
‫כן, דדלאק. זה היה אודישן ענק.‬
‫אבל זה היה בחודש שעבר.‬
‫מה?‬
‫הם כבר התחילו בחזרות. איחרת בחודש.‬
‫אין אודישן היום.‬ ‫-לעזאזל…‬
‫אני רואה שאת מאוכזבת, אבל…‬ ‫-טוב… תודה בכל מקרה.‬
‫מה את עושה עכשיו?‬
‫את עסוקה? אני חושבת על… בטאן.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אין לי עוד מה לעשות כאן‬ ‫אם אני לא יכולה לרקוד.‬
‫באיזה סגנון את רוקדת?‬
‫טוב, ריקוד מודרני.‬
‫אבל בתקופה האחרונה, בעיקר דיסקו.‬
‫את רוקדת דיסקו?‬ ‫-כן.‬
‫מה אנחנו עושות כאן?‬ ‫-הורגות שתי ציפורים במכה.‬
‫הנה להקת ריקוד שיכולה לתת לך השראה.‬
‫את צוחקת, נכון?‬
‫לא, האמת שלא.‬
‫תוכלי להשתולל עם הדיסקו ולעזור לי קצת.‬
‫רק תצפי. אני צריכה ללכת לעשות משהו.‬ ‫מיד אשוב. אל תעשי רעש.‬
‫רק רגע! עצרו!‬
‫עצרו. הכוראוגרפיה הזו קשה מדי.‬ ‫אף אחד לא מצליח בתפקיד.‬
‫אז…‬ ‫-טומי!‬
‫המוזיקה הזו מתקדמת מדי.‬ ‫היינו אמורים לרקוד דיסקו.‬
‫זה דיסקו. דיסקו מודרני.‬ ‫-אני מסכים עם טומי.‬
‫אי אפשר לרקוד למוזיקה הזו.‬ ‫היא לא מעוררת השראה.‬
‫אבל לי יש השראה.‬
‫היא צריכה לבוא מבפנים.‬
‫תצטרכו לעבוד קשה יותר.‬ ‫-זה סתם שטחי.‬
‫לדעתי… זה לא עובד לי ולמגנוס.‬
‫מבינים? זה חסר משמעות.‬ ‫-אנחנו לא יכולים להיתקע על זה עכשיו.‬
‫החלטנו להמשיך הלאה. טומי, אם אתה…‬
‫באמצע, כאילו…‬
‫תפשט את הצעד. פשוט תסתובב. זה הכול.‬
‫אבל… אתה הכוראוגרף עכשיו?‬ ‫-מה?‬
‫אתה משנה את הכוראוגרפיה.‬ ‫-כן?‬
‫זה התפקיד שלך?‬
‫אני המנהל ואני חייב…‬ ‫זה עניין של ביטוי עצמי.‬
‫איפה הכוראוגרף?‬
‫הוא מגיע.‬ ‫-הוא מגיע?‬
‫אני רק רוצה שזה ייראה טוב יותר.‬ ‫-אתה תמיד מחפה עליו.‬
‫אתה יכול להביא אותו?‬ ‫-הוא יגיע.‬
‫טוב, בואו נתחיל מההתחלה.‬
‫אל תשכחו ליהנות. טוב? טומי?‬
‫כולם למקומות. תתחילו.‬
‫אלוהים! אף אחד לא יודע מה הוא אמור לעשות.‬ ‫-טומי!‬
‫קחו דקה.‬ ‫טומי, אני צריך לדבר איתך.‬
‫רק רגע.‬
‫הברכיים שלי כואבות בטירוף מכל החזרות האלה.‬
‫אני לא מבין למה אתה שלילי כל כך.‬ ‫-אני בסך הכול אומר שזה קשה מדי.‬
‫החלטנו לקחת סיכון ולעשות משהו מודרני יותר.‬
‫אלה היו התנאים שוויקטור דרש‬ ‫כדי לקחת את העבודה.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים לשמוח.‬ ‫-אני שמח שהוא לקח על עצמו את התפקיד.‬
‫אבל אני רוצה שהוא יהיה נוכח.‬ ‫-כן.‬
‫השקעתי בזה את הנשמה. זה ממש חשוב לי.‬
‫זה חייב להצליח.‬ ‫-כן, גם מבחינתי.‬
‫שלום! סליחה, הגעתי לכאן ברגע שיכולתי.‬
‫קדימה.‬ ‫-תראו! הכוראוגרף הכוכב.‬
‫מעולה!‬
‫אנחנו לא יכולים לרקוד למוזיקה הזו.‬ ‫למה אי אפשר לעשות את "אני אשרוד"?‬
‫זה ישן מדי. זה לא לעניין. נקודה.‬
‫אתה רוצה שהמועדון שלך יפשוט רגל?‬
‫אתה חייב לשדרג.‬
‫בחייך. אי אפשר להמשיך לחיות בעבר.‬
‫תחשוב חדש, תחשוב סקסי.‬
‫תן לאנשים מה שהם רוצים.‬
‫אבל אני אנשים.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אנחנו חייבים להסתכל קדימה.‬
‫אגיד לך דבר אחד.‬ ‫הכוראוגרפיה הזו קשה מדי.‬
‫אתה צריך ללמד אותם,‬ ‫הם לא יודעים את הצעדים.‬
‫טומי…‬ ‫-אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.‬
‫אבל זה לא משנה אם אתם לא מצליחים.‬
‫עוד אחטוף התמוטטות עצבים.‬
‫אני רק רוצה לומר…‬
‫שאף אחד פה לא רוצה לראות את טומי לה דיווה…‬
‫נכנס לפאניקה.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫טומי?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫רק לא זה, בנוסף לכול.‬
‫המופע הזה נקרא "דנסינג קווינס"…‬
‫אני יודע.‬ ‫-ברבים.‬
‫הוא פשוט צריך לפרוק. הוא מאוכזב.‬
‫אבל אנחנו חייבים לעשות חזרות.‬
‫כן, נעשה חזרות.‬ ‫אבל ניקח עשר דקות הפסקה. בסדר?‬
‫אבל…‬
‫יקי?‬
‫אני לא יכול לעשות זאת בלעדיך.‬
‫למה היית חייב למות?‬
‫אנחנו חייבים לפשט את הצעדים שלה איכשהו,‬
‫לשים אותה באמצע ולעשות את זה מצחיק.‬
‫היא יכולה…‬ ‫-טוב, ומה אעשה עם כל היתר?‬
‫האחרים יצטרכו לעשות את העבודה.‬ ‫הם יעשו את הדברים המודרניים.‬
‫והיא יכולה לעמוד שם בתור המלכה שהיא.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אתה מכוון גבוה מדי.‬
‫אני לא יודע מה אני עושה פה. אתה רציני?‬
‫אתה עוזר לי.‬
‫פרד, בוא נזוז.‬ ‫-אני אדבר עם טומי.‬
‫הוא בחדר ההלבשה של יקי.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫אחלו לי בהצלחה.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫אלוהים.‬
‫היי, טומי.‬
‫למה אתה נכנס לפאניקה?‬ ‫מה קורה? אתה נכנס לפה…‬
‫מה קורה?‬
‫אני נכנס לפאניקה בגלל כובד האחריות.‬
‫אתה חייב להאמין שמה שיש לנו יספיק.‬
‫אני רק מבקש לבצע את "אני אשרוד".‬
‫אתה אפילו לא נותן לי לעשות את זה.‬
‫ויקטור צודק. זה לא לעניין.‬ ‫-מה הוא יודע עלינו בכלל?‬
‫אתה יודע מה? אנחנו כל כך…‬
‫אתה יודע, הקריירה שלו כרגע, היא קצת…‬
‫אתה מדבר עליו כל הזמן,‬
‫לא על מה שאנחנו עושים.‬ ‫-אני אוהב אותו.‬
‫לא תוכל להחזיק אותו. אתה לא מבין?‬
‫הוא יחמוק לך מבין האצבעות.‬
‫אתה לא יכול להמשיך להיאחז בו.‬ ‫-אני לא נאחז בו.‬
‫טוב. אולי אני נאחז בו קצת.‬
‫אני כבר לא מכיר אותך.‬
‫השתנית.‬
‫אתה זוכר איך היה פעם? כשעשינו דברים יחד?‬
‫כשהיינו קהילה. אתה זוכר?‬
‫כשהיית…‬
‫כשהגעת לכאן?‬
‫מה?‬ ‫-כן, זה היה כמו לחזור הביתה.‬
‫זה היה בזכותך.‬
‫תסתכל עליהם.‬
‫תסתכל על הצעירים.‬
‫הם לא כמונו, כשהיינו…‬
‫היינו משפחה. היה לנו כיף יחד.‬
‫האמנו במשהו. ועכשיו זה רק…‬
‫זה כמו בריכת כדורים במקדונלדס.‬
‫זה סתם שטחי.‬
‫לא, זה לא שטחי. זה פשוט שונה.‬
‫עכשיו בואי, אנחנו צריכות לדבר.‬
‫אבל בטאן… לנקות כאן? זה לא…‬
‫זה רק לשבוע אחד בשעות הערב.‬ ‫אחרי שהם מסיימים את החזרה.‬
‫את יכולה לבוא וללכת מתי שתרצי.‬
‫את יכולה לצפות וללמוד,‬ ‫ולשפר את כישורי הדיסקו שלך.‬
‫זו הזדמנות מצוינת בשבילך.‬
‫בטאן, לא באתי לכאן כדי לנקות במשך שבוע.‬
‫את חושבת שמישהו בא לכאן כדי לנקות?‬
‫אני לא תכננתי להישאר רווקה כל חיי‬ ‫ולעבוד כאן בניקיון.‬
‫כל ההזדמנויות חלפו על פניי.‬ ‫זה טרגי, אבל נכון.‬
‫החברים שלי אומרים: "את שווה יותר."‬
‫ואני מסכימה איתם.‬
‫אני פשוט לא יכולה‬ ‫לאכזב את מלכות הדראג הנפלאות האלה.‬
‫הבכורה מתקרבת ויש בלגן… אז… שבוע, דילן.‬
‫לא יותר משבוע. את ילדה עם לב רחב.‬
‫אני יודעת את זה. בבקשה.‬
‫יש!‬
‫אבל אני גרועה בניקיונות, אז…‬ ‫-לא. את לא גרועה.‬
‫כולם יכולים לנקות, אני בטוחה.‬
‫יש לנו 40 ארוחות צוהריים ב-12:30 וב-13:00…‬
‫מאחרת לעבודה, שרלוט?‬ ‫-יש הרבה עבודה במלון.‬
‫טוב שאת כאן. אנחנו צריכים את סבה בדחיפות.‬
‫הוא לא יכול לנהל את החנות.‬ ‫-אבל אימא, הבטחתי לקנת.‬
‫סבה, אתה יכול לעזור לי? יש לי טלפון.‬
‫סבה, בבקשה.‬ ‫-כן!‬
‫היי, סבתא.‬
‫שלום, מתוקה. מה נשמע? איך הלך?‬
‫עברתי שלב, לשבוע נוסף.‬
‫באמת?‬
‫תמיד האמנתי בך. ידעתי שאת מסוגלת.‬
‫לעשות מה? מה עשית?‬ ‫-היי, סבה.‬
‫היה לה אודישן.‬
‫אודישן?‬ ‫-היא עברה לשלב הבא. זה ענק!‬
‫סבתא, לא בטוח שאקבל את התפקיד,‬
‫אבל עברתי לשלב הבא,‬ ‫אז אצטרך להישאר כאן כמה ימים.‬
‫תתמקדי בזה ואל תדאגי לנו.‬
‫אנחנו נטפל בחנות. אני אסתדר עם זה.‬
‫אני אטפל בה.‬ ‫-לא, אתה צריך להיות במלון.‬
‫אבל…‬ ‫-סבה!‬
‫איפה תשהי?‬
‫אני אמצא משהו.‬ ‫-סבתא יודעת הכי טוב. הפעלתי קצת קשרים.‬
‫את יודעת איפה תוכלי לשהות?‬
‫אצל חברה שלי, ורה, ברחוב סקולגטן 10 בהאגה.‬
‫יש לה בית הארחה, ואני יודעת שהיא תעזור לי.‬
‫- בית הארחה ורה -‬
‫היי.‬
‫אוי, את נראית ממש כמו אימא שלך.‬
‫הכרת את אימא שלי?‬
‫כן. סליחה, אני ורה.‬
‫אני דילן.‬
‫אני יודעת. ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫מאגן אמרה לי שאת צריכה חדר.‬
‫יש לי כאן 14 חדרים, אז נמצא משהו.‬
‫את מכירה גם את סבתא שלי וגם את אימא שלי?‬ ‫-בדיוק.‬
‫אספר לך בהזדמנות. בואי איתי.‬
‫את לא צריכה להוריד נעליים.‬ ‫-אבל אני חושבת שכדאי.‬
‫טוב, בואי נראה.‬
‫זה יהיה טוב.‬ ‫צריך לעלות רק קומה אחת במדרגות.‬
‫אני שמחה לארח אותך כאן.‬
‫בואי איתי.‬
‫בבקשה.‬
‫ממש נחמד כאן.‬ ‫-את חושבת?‬
‫כן, באמת.‬ ‫-יופי.‬
‫השירותים והמקלחת במסדרון.‬
‫בסדר.‬
‫כמה זה עולה?‬
‫אני מכירה את סבתא שלך. תקבלי תעריף חברים.‬
‫חשבתי על הנחה של… 100 אחוז?‬
‫מה דעתך?‬ ‫-ואו.‬
‫תודה. אשאר כאן בשמחה.‬
‫זה מושלם.‬
‫את בטח רעבה אחרי כל הריקודים.‬
‫מאגן סיפרה לי.‬
‫כן, היה לי יום ארוך, אז אני רעבה.‬
‫לרקוד בסטורה!‬
‫כן…‬ ‫-עם להקת ריקוד בינלאומית.‬
‫ספרי לי קצת.‬
‫טוב, זה כמו כל אודישן אחר.‬
‫הרבה אנשים נבחנים,‬ ‫אבל יש חבר שופטים מצומצם.‬
‫מהיכן הם? מכל העולם?‬
‫זו קבוצת ריקוד בלגית.‬
‫היא נקראת "דאדלוק".‬
‫אז היו…‬
‫שני… בלגים.‬
‫טוב.‬
‫לא ציפיתי לעבור את השלב הראשון, אז זה…‬
‫זה מטורף.‬
‫כמה מרגש!‬ ‫-כן.‬
‫אבל נראה. יש לי עוד שבוע לפחות.‬
‫אז אולי אשאר כאן יותר. אני מקווה.‬
‫אני בטוחה שכן.‬ ‫-נראה.‬
‫מאגן מתגאה בך כל כך. לו רק היית יודעת כמה.‬
‫נקווה לטוב ביותר.‬
‫בהחלט.‬
‫שלום?‬ ‫-שלום.‬
‫סליחה. הפלתי את המנורה.‬
‫לעזאזל, הבהלת אותי.‬ ‫-גם אני נבהלתי.‬
‫היי.‬ ‫-מי את?‬
‫אני המנקה. אני מחליפה את בטאן.‬
‫אני חושב שקפץ הפיוז. זה קורה.‬
‫רגע, אני אעזור לך.‬ ‫-כן.‬
‫אוי, זה נשבר?‬ ‫-כן.‬
‫היי. ויקטור.‬ ‫-דילן.‬
‫אני הכוראוגרף.‬
‫אני נותן הנחיות לכל הרקדנים‬ ‫וקובע את צעדי הריקוד.‬
‫אני יודעת מה זה כוראוגרף.‬
‫כן. סליחה. כמובן.‬
‫אז גם את פה בשעות מאוחרות.‬ ‫-כן.‬
‫יש לי כוכב-על‬ ‫שלא מסוגל לעשות חצי סיבוב בלי לשבור רגל.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫כן? מתי?‬
‫כשהייתי כאן והסכמתי לעבוד בניקיון.‬
‫כן.‬
‫היי, את עסוקה?‬
‫לא. טוב, אני אמורה לנקות…‬ ‫-יש מצב שתעזרי לי במשהו?‬
‫אני רק צריך ניצבת, סתם בובה.‬
‫טוב, לא כל יום יש לי הזדמנות‬ ‫להיות סתם בובה.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫זה יהיה קל יותר מאשר לעבוד עם כיסא.‬
‫בואי.‬
‫תודה.‬
‫רק תעמדי שם באמצע…‬
‫טוב.‬ ‫-רק רגע.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫את יכולה לנסות את זה?‬
‫בום, אגן קדימה.‬
‫ככה?‬ ‫-כן.‬
‫בום, הא.‬
‫בום!‬
‫סתם צוחקת.‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬ ‫-דילן.‬
‫דילן?‬ ‫-כן.‬
‫דילן, את רוקדת?‬
‫לפעמים.‬ ‫-לפעמים? אולי את יכולה להראות לי קצת?‬
‫אם אתה רוצה. אבל אני צריכה מוזיקה.‬
‫יש לי מוזיקה.‬
‫מעולה.‬
‫אבל אתה לא רוקד גם?‬
‫זה יהיה יותר כיף.‬
‫לדעתי.‬
‫זה מטורף.‬
‫מה קרה פה עכשיו? את מעולה.‬
‫טוב.‬
‫ברצינות!‬
‫את יכולה להציל את כל המופע הזה.‬
‫זו ספינה טובעת.‬
‫זו הטיטניק. אני אומר לך.‬
‫אתה מצרף רקדנים חדשים?‬
‫כן. כמה חבל שאת לא גבר.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי מחתים אותך על חוזה עכשיו.‬
‫טומי נאבק כבר שנתיים, מאז שיקי נפטר.‬
‫נראה שהוא לא מצליח לחזור לעצמו.‬
‫עכשיו הוא רוצה להיות ה"דיים עדנה"‬ ‫של גטבורג. שמעת על דיים עדנה?‬
‫לא.‬ ‫-מלכת הדראג הכי מפורסמת באוסטרליה.‬
‫אגדה של ממש!‬
‫פגשתי אותה כשעבדתי באוסטרליה.‬
‫זה מטורף. הבנתי שהוא במשבר.‬ ‫הוא בדרך לפשיטת רגל, אבל…‬
‫עכשיו הוא החליט להעלות מופע ריקוד,‬ ‫והזקן הזה פשוט לא יודע לרקוד.‬
‫כמה חבל שאת לא גבר.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי מחתים אותך על חוזה עכשיו.‬
‫ציצים?‬
‫לא, מעולם לא היו לי.‬
‫לגברים יכול להיות שיער ארוך.‬
‫וגם לדילן הגבר יכול להיות שיער ארוך.‬
‫לכולם יש שיער פנים.‬
‫גם מתחת?‬
‫כן, יאללה!‬
‫אני חושב ש"אני אשרוד"‬ ‫ישתלב בצורה מושלמת בנושא הכללי.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-לא.‬
‫למה שלא…‬ ‫-דיברנו על זה כבר מאה פעם.‬
‫האסימון נופל, ואז שוב אותו סיפור.‬
‫מה העניין?‬ ‫-לעזאזל עם האסימון.‬
‫אני מדבר על "אני אשרוד".‬
‫שיט! סליחה.‬
‫לא התכוונתי להפחיד אתכם.‬
‫מה?‬ ‫-היי. מצטער על ההפרעה.‬
‫דילן. דילן פטרסון.‬
‫טומי דה לה דיווה, נכון?‬
‫לה דיווה.‬ ‫-לה דיווה. מלכת הדראג הכי טובה בעיר.‬
‫מה?‬ ‫-זה מה שכולם אומרים.‬
‫באמת?‬
‫אני מכיר את ויקטור‬ ‫והוא אמר שיש לכם קצת בעיות עם המופע.‬
‫מה?‬ ‫-וחשבתי ש…‬
‫שמעתי שלא תזיק לכם עזרה.‬
‫זה נכון?‬ ‫-גם אני תוהה, זה נכון?‬
‫זה מה שוויקטור אמר.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו חייבים להעלות הילוך.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫זה נראה לי קשה, כי… ‬ ‫נראה שאתה העלית הילוך.‬
‫טומי הוא לא בדיוק רודולף נורייב.‬
‫ויקטור לא הזכיר אותי?‬
‫לא.‬ ‫-אני רקדן.‬
‫כשהייתי קטן היה לי קשה…‬
‫כולם חשבו שאני נשי מדי. כן, והקול שלי…‬ ‫אני לא בטוח שהוא התחלף עדיין…‬
‫אבל עכשיו זה מעולה.‬ ‫נכנסתי לכל עניין הדראג באוסטרליה.‬
‫אתה אמן דראג?‬
‫כן, בגלל זה באתי.‬
‫טוב…‬ ‫-לא.‬
‫אתה נפלא. מעולה.‬
‫אבל אתה מכוון קצת גבוה מדי.‬
‫אתה חייב לקחת אותי בחשבון,‬ ‫אני שוקל 100 ק"ג.‬
‫זה מהיר מדי, אני לא מסוגל.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אבל אם תסמכו עליי, נמצא פתרון.‬
‫זו ההשראה שחיכינו לה.‬ ‫-אבל העניין הוא כזה… אני לא מנהל המופע.‬
‫ואני הבעלים של המועדון. זו השראה ענקית…‬
‫אני חייב לומר… אני מרגיש את האנרגיות.‬
‫ויקטור! החבר שלך כאן.‬
‫משקפיים מגניבים.‬ ‫-אתה חושב?‬
‫כן. אפשר למדוד אותם?‬
‫בטח.‬ ‫-טוב. תודה.‬
‫ויקטור?‬
‫אולי הם קצת גדולים עליי.‬ ‫-מה העניין?‬
‫מה יש?‬ ‫-היי, אחי.‬
‫היי.‬ ‫-אוהב את המשקפיים?‬
‫היה מעולה אתמול.‬
‫עבר המון זמן.‬
‫ואז חשבתי… זוכרים את דיים עדנה?‬
‫היא סנסציה ענקית.‬
‫ויקטור ואני עבדנו עם דיים עדנה.‬
‫אבל היא ממש נאבקה עם צעדי הריקוד.‬ ‫ואז הכוכב הזה נכנס לתמונה.‬
‫והוא הכניס אותי לתמונה.‬ ‫מהלך חכם. והכול הסתדר.‬
‫טוב.‬ ‫-דילן נפלא.‬
‫עבדנו יחד באוסטרליה.‬
‫כן.‬ ‫-הבנתי.‬
‫דיים עדנה עדיין מופיעה?‬ ‫היא בטח בת 180 כבר.‬
‫כן… היא בערך בת… 86 היום.‬
‫אבל היא עדיין בשטח. זה מבדר.‬
‫דיים עדנה ממש ברמה אחרת.‬
‫אף פעם לא הזכרת את עדנה. זה ענק.‬
‫אולי נפסיק עם הזיבולים.‬
‫בואו נראה מה אתה יודע לעשות.‬ ‫-תכננתם את זה, או מה?‬
‫הבאתי הכול.‬ ‫בואו נעשה את זה בדראג מלא.‬
‫לא.‬ ‫-כן! כן, אבל… זה מעולה.‬
‫דראג מלא. סוף סיפור.‬
‫טוב.‬ ‫-רק ש…‬
‫לכל מלכת דראג יש את החולשה שלה.‬
‫החולשה שלי היא‬ ‫שאני חייב זמן לעצמי כדי להתרכז.‬
‫יש לכם… ארון תחזוקה או משהו?‬ ‫מקום שאוכל להתבודד בו.‬
‫כן.‬ ‫-חדר ההלבשה של יקי.‬
‫מה?‬ ‫-כן, אם זה בסדר מצדו.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-ויקטור, תראה לו איפה זה.‬
‫מה?‬ ‫-לאף אחד אחר לא הרשו…‬
‫ויקטור?‬ ‫-בהצלחה.‬
‫אתה רוצה שנעלה על דראג מלא?‬ ‫-כן. לכו להתלבש.‬
‫כן!‬ ‫-אתה כל הזמן משנה את דעתך.‬
‫לא רצית רקדן חדש, עכשיו אתה רוצה.‬
‫"תשתמש בחדר של יקי"?‬
‫אלוהים.‬
‫זה הדבר הכי מטורף שעשיתי בחיים.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-תרגישו את האנרגיות!‬
‫יקי, אני מרגיש את הנוכחות שלך.‬
‫דראג מלא, עכשיו?‬ ‫-דראג מלא!‬
‫אבל אנחנו צריכים להתאמן על הכוראוגרפיה.‬
‫שמעת על דילן פטרסון?‬ ‫-דילן…‬
‫לא, מעולם לא. ואני ממש מעודכן.‬
‫הכול מריח קצת פישי.‬
‫אפילו לא ראינו אותו רוקד,‬
‫והוא מקבל את החדר של יקי.‬ ‫-החדר של יקי?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו כאן.‬ ‫-למה זה כזה סיפור גדול?‬
‫טומי לא מרשה לאף אחד להיכנס לכאן.‬ ‫אחרי שיקי נפטר…‬
‫החדר הזה הפך במידה מסוימת לקבר שלו.‬
‫אני מניח שזו הדרך שלו להתמודד עם האבל.‬
‫מה התוכנית שלך?‬ ‫-אמרת שאתה צריך רקדן, ואני יודעת לרקוד.‬
‫לפחות הביטחון העצמי שלך בסדר גמור.‬
‫פשוט זימנתי את הגבר הפנימי שלי.‬
‫מצאתי חנות בשם "סיבה למסיבה".‬
‫היו להם דברים מעולים.‬
‫נתנו לי לקחת מה שאני רוצה ולשלם כשאחליט.‬
‫דילן, רגע. מה לעזאזל את עושה?‬ ‫זו לא שמלה מפונפנת.‬
‫מה את יודעת על דראג?‬
‫לא יותר מדי. לכן אני זקוקה לעזרתך.‬
‫אני עושה כמיטב יכולתי.‬
‫"אני אשרוד, אני אשרוד"‬
‫בדראג, לכל אחד יש את הנישה שלה.‬
‫זה כמו אלטר אגו.‬
‫יש מלכות קומדיה, יש מלכות אופנה…‬
‫אבל את תהיי מלכה רוקדת.‬
‫אני לא מבין. סשה, תעזור לי. אני לא מבין.‬
‫אני לא יודע מה לעשות. איך עושים את זה?‬
‫תסתכל על התמונה. ואז…‬ ‫-אוקיי.‬
‫אעזור לך לתקן את זה אחר כך.‬ ‫אני חייב לסיים את זה קודם.‬
‫אתה יכול לספר לי עוד על האחרים?‬
‫כן. הן באמת יהפכו לאחיות שלך.‬
‫כולם נפלאים. טובי לב.‬
‫יואל, איך היה הדייט שלך?‬
‫אה… היה טוב.‬
‫בחייך, ספר לי עוד.‬ ‫אתה לא יכול פשוט להגיד שהיה טוב.‬
‫אתם יכולים לדבר על דייטים… במקום אחר?‬
‫איך קוראים לו?‬
‫לא כדאי שאספר לך.‬ ‫-אנחנו מכירים אותו?‬
‫די כבר!‬
‫סשה, זו זכותי לחיות את החיים שלי.‬
‫סביר להניח שזה לא יחזיק מעמד.‬
‫אופס.‬
‫-מה זאת אומרת "אופס"?‬
‫לא…‬
‫סליחה?‬
‫רובם באים מרקע קשה.‬
‫מה קרה?‬
‫אחד נזרק מהבית, היתר קצת אבודים בחיים,‬
‫סבלו מדיכוי…‬
‫זה משהו שמאפשר להם‬ ‫לבטא את האמנות שלהם במלואה,‬
‫בלי שיפוט.‬
‫ולמה אתה כאן?‬
‫אני כאן כדי לעזור למיקה.‬
‫מה קורה? אתה מתחמם?‬
‫איך הולך?‬ ‫-בסדר.‬
‫היא… הוא כמעט מוכן.‬
‫איפה נפגשתם?‬
‫באוסטרליה.‬
‫סתם תהיתי.‬
‫מה קרה?‬ ‫-זה מוזר. זר מוחלט נכנס פנימה ושואל עליך.‬
‫למה זה מוזר שחבר נכנס ושואל עליי?‬
‫מעולם לא שמעתי עליו.‬
‫מה אתה רומז?‬
‫כלום. פשוט תהיתי מי הוא.‬
‫חבר.‬ ‫-חבר…‬
‫מה לעזאזל…?‬
‫מה זה?‬ ‫-שום דבר לא מוכן.‬
‫מה?‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫אמרנו דראג מלא. למה אתה לבוש ככה?‬
‫התלבושות לא כאן.‬ ‫-מה?‬
‫הן בניקוי יבש.‬ ‫-מי שלח אותן לניקוי יבש?‬
‫אני.‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫לא מספרים לי שום דבר.‬ ‫הציוד שאנחנו צריכים נמצא בניקוי יבש?‬
‫אני לא יכול לקחת אחריות‬ ‫על הפאות, האיפור, התלבושות, הכול…‬
‫אני עושה את כל זה, טומי.‬ ‫-אי אפשר להפיל הכול על סשה.‬
‫זו לא האחריות של סשה. זו האחריות שלי.‬
‫אבל סשה עושה הכול.‬
‫מספיק! בואו נתרכז ב…‬
‫ואו!‬
‫-אלוהים אדירים.‬
‫איזה כיף. אתה מצוין, דילן.‬
‫נפלא! אלוהים! זה היה פשוט נפלא.‬
‫תודה.‬ ‫-כמו משב רוח רענן.‬
‫כמו בתקופה של יקי, נכון?‬
‫אני יכול לומר רק דבר אחד…‬ ‫אתה טוב. ללא ספק.‬
‫אז זה בסדר מבחינתך?‬ ‫-סתם תהיתי…‬
‫באוסטרליה, שכבת איתו?‬
‫ברצינות. זה מוגזם.‬
‫שכבתם?‬
‫לא, לא שכבנו.‬ ‫מה השטויות האלה? תרגיע.‬
‫היי…‬ ‫-לא.‬
‫ברצינות.‬
‫אני חייב לחזור לעבודה, אז…‬
‫תחליט אתה אם לשכור אותו.‬
‫אני מקווה שתסכים, כי יש לנו פה משבר.‬
‫שים את הקנאה בצד ותעזור לי.‬
‫היית ממש מעולה!‬
‫זה היה כיף.‬
‫הרגשת טוב עם זה?‬
‫הריקוד היה נפלא,‬ ‫אבל העמדת הפנים שאני גבר…‬
‫דילן, תשכחי מזה.‬
‫מי אמר שגבר צריך להתאים לתבנית מסוימת?‬ ‫תהיי את עצמך. הם קנו את זה.‬
‫אנחנו באמת זקוקים למישהו.‬ ‫הוא ממש שדרג את ההופעה.‬
‫הייתי סקפטי, אבל הוא הוכיח את עצמו.‬
‫זה הרגיש כמו ניגוד כשהוא התחיל לרקוד.‬
‫ואז זה היה…‬
‫זה היה כמו מופע אחר לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫אני חייב ללכת לעבוד.‬ ‫-אתה לא עובד פה?‬
‫יש לי שתי עבודות כרגע. ‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-אני מנקה, אז אהיה כאן.‬
‫אבוא לעזור לך.‬ ‫-אין צורך.‬
‫דווקא יש.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו שוב בעניינים, נכון?‬
‫רק… רק רגע!‬
‫בוודאי.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫היי.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫היי. לא הספקתי לומר שלום כמו שצריך.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני סשה.‬
‫דילן.‬ ‫-היי, דילן.‬
‫ברוך הבא לקרקס.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫מזמן לא הייתי במוזוליאום הזה.‬
‫הוא נעול מאז…‬
‫טוב, מאז שהוא תלה את הקבקבים שלו.‬
‫סליחה שאני ישיר כל כך, אבל זה…‬
‫ההצגה הזו של מרלון ברנדו בעקבים ובד רשת…‬
‫האם זו…‬
‫"המסכה"?‬
‫הי-מן?‬
‫אמרתי לך קודם ש…‬
‫ספגתי המון חרא בגלל שאני…‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫הזלזול של החברה בנשיות.‬
‫העובדה שגידלתי שיער ארוך לא בדיוק עזרה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני בדרך כלל קושר אותו, אז…‬
‫הבנתי.‬
‫הנה…‬
‫אוי, הנה…‬
‫שלום?‬
‫היי.‬ ‫-הנה עוד שניים.‬
‫זו הייתה הופעה לא רעה בכלל.‬
‫נכון.‬
‫נחמד כאן.‬
‫דיברנו על זה שחלק מאיתנו‬
‫מחצינים את הנשיות.‬
‫ואחרים לא.‬
‫מעילי רוח, ו…‬
‫כן.‬ ‫-וכן…‬
‫אה, אז כאן אתם מתחבאים?‬
‫היי.‬ ‫-מדהים!‬
‫כולנו בחדר ההלבשה של יקי.‬
‫נפלא.‬ ‫-דילן, לא זיהיתי אותך.‬
‫טומי ואני דיברנו, ואם תרצה,‬
‫נשמח לצרף אותך להופעה.‬
‫טוב, רק אם זה מתאים לכם.‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-ללא ספק.‬
‫ברוך הבא!‬ ‫-ברוך הבא ל"קווינס".‬
‫אני חושב שכולנו צריכים ללכת לשתות.‬
‫אני משלם.‬
‫אתה משלם?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא קורה הרבה.‬ ‫-שמפנייה!‬
‫לא אוכל לבוא איתכם לשתות.‬
‫אני צריך לעשות חזרות. באמת.‬
‫זה בסדר. זו רצינות.‬
‫כן.‬ ‫-הבחור המתאים לתפקיד.‬
‫תשתו גם בשבילי.‬
‫תצטרך לנעול אחריך,‬ ‫אז אתה יכול לקחת את המפתחות שלי.‬
‫יש לי כבר מפתחות.‬
‫קיבלתי מוויקטור.‬ ‫-מוויקטור?‬
‫הבנתי.‬ ‫-אנעל ואפעיל את האזעקה.‬
‫אתה יודע איך?‬
‫אז מה, אתה הטיפוס המזדעק?‬
‫אתה בטוח ש…‬ ‫-כן, אני צריך לעשות חזרות.‬
‫בסדר.‬ ‫-איך שתרצה.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-כן. ברוך הבא.‬
‫כן.‬ ‫-ביי, דילן.‬
‫תן לזה לזרום.‬
‫אתה זוהר.‬
‫כוכבת-על.‬
‫אנחנו צריכים להפסיק להפחיד זה את זו.‬
‫התקבלתי לעבודה!‬ ‫-אני יודע. את ממש מגניבה.‬
‫מצטער שלא עזרתי לך בניקיונות.‬
‫אני עסוק מאוד במשהו אחר.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-את בטח מורעבת.‬
‫אני תמיד מורעבת.‬ ‫-אני תמיד מורעב.‬
‫אקח אותך למקום שבו לא ניתקל באחרים.‬
‫הקשבתי ל"אני אשרוד".‬ ‫זה שיר ממש מגניב. למה שלא תשתמש בו?‬
‫היי, לפני שניכנס…‬
‫המקום קצת יוצא דופן, אבל תני לו הזדמנות.‬ ‫-טוב.‬
‫- אלפונסו -‬
‫מריו!‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫ויקטור! היי!‬ ‫-מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫המטבח פתוח?‬
‫בשבילך הוא תמיד פתוח.‬
‫רק רגע.‬
‫אני מגיע.‬
‫מי זו? מה שמך?‬ ‫-דילן.‬
‫דילן!‬
‫הכל בסדר, בוראן?‬
‫תקרא לי אלפונסו.‬
‫כן, הכול הולך יופי.‬
‫היית צריך להגיע לפני שעה. היה מלא. היה…‬
‫יוצא מן הכלל!‬
‫ויצא לי להשתמש בכישורי המשחק שלי. מריו!‬
‫שני ספיישל ספגטי.‬
‫עם המון המון כדורי בשר.‬
‫כמובן, אדוני.‬
‫בהחלט.‬
‫הם מתבדחים?‬ ‫-הוא לא איטלקי. הוא מבוסניה.‬
‫העסק שלו נכשל,‬ ‫אז הוא מנסה להפוך אותה לאיטלקית‬
‫כדי למשוך את הלקוחות.‬
‫אבל היי, לחיים! אני שמח שאנחנו מבלים יחד.‬
‫כנ"ל.‬
‫לחיי הריקוד.‬ ‫-ולחיי ה"קווינס".‬
‫כדורי בשר.‬
‫ספרי לי על עצמך. את הסיפור המלא.‬
‫בשלושים שניות. ואז אני…‬
‫שני ספגטי ספיישל עם המון כדורי בשר.‬
‫בתיאבון!‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-מוכנה?‬
‫לא. אני צריכה לסיים ללעוס.‬
‫טוב.‬
‫דילן פטרסון.‬
‫נקראתי על שם…‬
‫בוב דילן, כי אבא שלי אוהב אותו.‬
‫אנחנו גרים על אי בשם המון, והוא יפהפה,‬
‫אבל אנחנו לא מרגישים הכי טוב,‬ ‫כי אימא שלי נפטרה…‬
‫לפני שנה וחצי.‬
‫ואז, הסבתא הנפלאה שלי…‬
‫היא דוחפת אותי לעשות משהו עם החיים שלי.‬
‫בגלל זה אני פה.‬
‫מה איתך?‬
‫גדלתי בקורטדלה לבד עם אימא שלי.‬
‫היא אהבה אותי בטירוף. אבא שלי היה אידיוט.‬
‫הוא עזב אותנו כשנולדתי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני מניח שהריקוד הציל אותי.‬
‫כשכל החבר'ה היו מסתובבים ברחובות,‬ ‫אני עבדתי על הכוראוגרפיה בבית.‬
‫היו צועקים לי "הומו", אבל התעלמתי מזה.‬
‫מיקה גילה אותי כשהייתי בן 18.‬
‫עשיתי סולו מייקל ג'קסון במרכז קניות בעיר.‬
‫אשתה לחיי זה.‬ ‫-לחיים.‬
‫לא סיפרת לי איפה למדת לרקוד.‬
‫לא נשאר לי זמן.‬
‫אבל…‬
‫אם אין מגבלת זמן,‬ ‫אני יכולה לספר לך את כל הסיפור.‬
‫ספרי לי.‬
‫אימא שלי הייתה…‬
‫האדם הכי טוב בעולם.‬
‫היא התחילה לרקוד כשהייתה ילדה.‬
‫סבתא שלי הייתה לוקחת אותה העירה‬ ‫ארבע פעמים בשבוע, כדי שתוכל לרקוד.‬
‫גם סבתא שלי הייתה רקדנית, אבל…‬
‫בכל מקרה, אז אימא שלי נכנסה להיריון.‬
‫איתי.‬
‫ואני הרסתי הכול.‬
‫לא, היא הייתה מאושרת.‬
‫אבל היא החליטה להפסיק לרקוד,‬ ‫וטיפלה בחנות ביחד עם אבא שלי.‬
‫היא פתחה בית ספר לריקוד באי…‬
‫ולימדה אותי לרקוד.‬
‫אז אימא שלי לימדה אותי‬ ‫ואת כל מי שאני מכירה.‬
‫היא אהבה את ג'ון טרבולטה,‬ ‫ורקדנו הרבה דיסקו.‬
‫כשהיא נפטרה, השתלטתי על בית הספר לריקוד…‬
‫אלוהים. אני אף פעם לא מדברת‬ ‫על אימא. זה ממש…‬
‫זה בסדר.‬
‫היא הייתה הכי טובה בעולם.‬ ‫ורקדנית מדהימה. ו…‬
‫היא רקדה בצורה ש…‬
‫לא תמיד הייתה "נכונה",‬ ‫אבל תמיד הייתה מלאת רגש.‬
‫עכשיו בית הספר לריקוד נקרא‬ ‫"הדיסקו של דילן".‬
‫יש לך בית ספר לריקוד משלך?‬ ‫-כן, יש לי בית ספר לריקוד.‬
‫והולך לי טוב.‬
‫בבקשה, מריו, עוד פעם אחת.‬
‫לא.‬
‫בבקשה, רק עוד פעם אחת!‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫"הו, זה סופו של היום‬ ‫הערב יורד‬
‫הצללים עוטפים את עירנו‬
‫בחשכת הקטיפה‬
‫זהו לילה מושלם לכל המאוהבים"‬
‫או, ה"סטורה"!‬
‫אתה יודע שהלכתי לשם לאודישן?‬
‫סבתא שלי ראתה מודעה ברשת.‬ ‫זה היה לאיזה להקת ריקוד בינלאומית מגניבה.‬
‫אבל איחרתי בחודש. היא טעתה בתאריך.‬
‫ברצינות? פספסת את האודישן?‬ ‫-כן, זה ממש מעצבן.‬
‫אבל בטח לא הייתי טובה מספיק ממילא.‬
‫מה? את מעולה.‬
‫למה את אומרת כזה דבר? איך את יודעת?‬
‫אני סתם רקדנית דיסקו פשוטה.‬
‫לכולם שם בטח יש הכשרה קלאסית.‬
‫החלק המטורף הוא שאמרתי לאבא ולסבתא שלי‬ ‫שאני עדיין נבחנת,‬
‫כדי שאוכל להישאר כאן ולהיות ב"קווינס".‬
‫רצית להיות על הבמה ההיא?‬
‫כן, רציתי.‬
‫אבל … אלה החיים. לא תמיד הדברים מסתדרים.‬
‫היי, סבתא.‬
‫שלום, מתוקה. זאת את!‬
‫מה נשמע? ספרי לי.‬
‫הכול בסדר. הרגע חזרתי מחזרה.‬ ‫עדיין יש לי סיכוי,‬
‫אז הכול טוב.‬
‫בואי נעשה פייסטיים.‬
‫לא, זה לא עובד. ניסיתי קודם.‬
‫אבקש מסבה לעזור לי עם ההגדרות.‬
‫אני לא יודעת איך לעשות את זה.‬
‫מה שלום החנות?‬
‫אל תדאגי לחנות, הכול בסדר.‬
‫אני בסלון, נחה.‬
‫אכלנו תבשיל קדרה שהכנתי קודם.‬
‫אנחנו עומדים לשתות קפה עם עוגה,‬ ‫ולצפות בטלוויזיה.‬
‫נשמע נחמד.‬
‫אולי תנסי פשוט ללחוץ על "פייסטיים"?‬
‫זה לא עובד, מתוקה. ניסיתי קודם ולא הצלחתי.‬
‫זה קרס. אני לא יודעת מה אני עושה לא נכון…‬
‫אבל…‬ ‫-לא, מתוקה. פשוט תתרכזי‬
‫בכל הדברים שאת רוצה לעשות.‬ ‫-טוב.‬
‫זו דילן?‬
‫-כן.‬
‫הנה אבא שלך. רק רגע.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, אבא.‬
‫היי, מתוקה. מה שלומך?‬ ‫-הכול בסדר. מה שלומך?‬
‫את יודעת איך זה.‬
‫כן. שקט.‬
‫אני ממשיך להיאבק.‬
‫אני חושבת עליך.‬ ‫-גם אנחנו חושבים עלייך.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, זה כמו שבוב אומר:‬
‫"אם אם אין לך דבר,‬ ‫אין לך מה להפסיד."‬
‫אין מה להפסיד…‬
‫באמת…‬
‫תמסור את אהבתנו.‬ ‫-אנחנו אוהבים אותך.‬
‫גם אני.‬ ‫-ביי.‬
‫בחיי, אתה כזה חמוץ.‬
‫אסור לך להיות עגמומי כל כך‬ ‫כשאתה מדבר איתה.‬
‫אתה לא רואה מה היא מנסה לעשות?‬ ‫אנחנו חייבים לנסות, יחד.‬
‫גם אני עצובה ואבלה,‬ ‫אבל חייבים להמשיך הלאה.‬
‫אבל…‬ ‫-למען דילן.‬
‫מה אם היא תיכשל?‬ ‫-בחייך, אני אף פעם לא חושבת ככה.‬
‫זו לא אפשרות.‬
‫ואם היא תיכשל, נתמודד עם זה אז.‬
‫למה את משקרת לה?‬ ‫אנחנו לא אוכלים תבשיל קדרה.‬
‫אנחנו לא בסלון.‬ ‫הרי אין ספק שעדיף לומר את האמת.‬
‫למה? זה רק שקר לבן קטן כדי להקל עליה.‬
‫אני בסך הכול מנסה לתת לה דחיפה.‬
‫טוב.‬
‫- תיאטרון סטורה -‬
‫היי, דילן.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫סליחה. רציתי כוס תה.‬ ‫לא התכוונתי להפריע לך.‬
‫את לא מפריעה. אני רק עובדת קצת.‬
‫אני אכין לך. יש לי תה. שבי.‬
‫אכין לך ספל. את בוודאי מותשת.‬
‫נכון? את רוצה כריך?‬
‫לא, תודה. אני בסדר.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫עכשיו את צריכה לספר לי הכול.‬
‫איך היה היום? מה עשיתם?‬
‫זה כל כך מרגש.‬
‫מה עשיתם? הייתם על הבמה שוב?‬
‫כן, היינו. כן.‬
‫קרה משהו?‬
‫לא עברת לשלב הבא?‬ ‫-עברתי.‬
‫כן?‬
‫כל כך הרבה מחשבות.‬ ‫-כן, אני מבינה.‬
‫כמובן.‬
‫אני לא יודעת מה העניין, אבל…‬
‫אני חושבת על אבא הרבה.‬
‫אני נהנית מאוד… כרגע.‬
‫אני רוצה להיות כאן…‬ ‫-כן.‬
‫…אבל אני מרגישה אשמה,‬ ‫כי אני יודעת שאני צריכה להיות איתו.‬
‫את לא צריכה להרגיש כך.‬
‫ואז יש את סבתא…‬
‫היא השקיעה כל כך הרבה זמן מאז שאימא נפטרה‬
‫כדי לוודא ש… אני בסדר.‬
‫אני יודעת שגם היא ממש עצובה.‬
‫וזה נראה לי לא בסדר שאני נהנית כאן.‬
‫דילן, זה…‬
‫זה לא ככה.‬
‫כשאני בבית, עדיין…‬
‫כל דבר בבית, הכול מזכיר לי את אימא.‬ ‫אני מרגישה כאילו שהיא עדיין שם.‬
‫אבל עכשיו כשאני רחוקה מכל זה,‬
‫אני מרגישה כאילו שאני…‬
‫מאבדת אותה. אני לא יודעת.‬
‫הייתי רוצה לדבר איתה על כל זה.‬
‫יש כל כך הרבה דברים… חדשים ומגניבים.‬
‫אני מבינה.‬ ‫-כן… ‬
‫זה קצת קשה.‬
‫הדחקתי את הרגשות האלה כל כך הרבה זמן.‬ ‫בשביל אבא.‬
‫אז זה… מעפן.‬
‫זה יותר מדי בבת אחת.‬
‫כן.‬ ‫-את יודעת, אני…‬
‫הכרתי את אימא שלך, לפני הרבה שנים.‬
‫כן?‬
‫מה שקרה…‬
‫סבתא וסבא שלך לקחו אותי לאומנה כילדה.‬
‫הם הפכו למשפחה שלי.‬
‫ואימא שלך הפכה לאחות שמעולם לא הייתה לי.‬
‫אז הייתן קרובות, את ואימא?‬ ‫-כן.‬
‫בתקופה ההיא היינו קרובות.‬
‫היא הייתה האדם המתוק ביותר שפגשתי מימיי.‬
‫היא הייתה כל כך חמה ומצחיקה.‬
‫ואת יודעת, היא…‬
‫היא רקדה… כל הזמן.‬
‫כל כך קינאתי בה.‬
‫אמרת שאת דואגת לקנת?‬
‫כן, מאז שאימא…‬
‫מתה, הוא…‬
‫ממש מדוכא, ופשוט…‬
‫אני מרגישה כאילו שאני מאבדת גם את אבא.‬
‫הכרת גם אותו?‬
‫כן, הכרנו. טוב, הם…‬
‫הם הפכו לזוג כשהיו צעירים,‬ ‫ושלושתנו היינו חברים.‬
‫למה הפסקתם להיות בקשר?‬
‫היינו צעירים מאוד.‬
‫היו רגשות עוצמתיים, ו…‬
‫לפעמים זה פשוט בלתי אפשרי.‬
‫"אני כבר יכול לשמוע את צעדיך‬
‫עוברים מחדר לחדר‬
‫אני יכול להרגיש‬
‫את לבך על חזי‬
‫ידייך מלטפות את לחיי‬
‫מבעד לעור עדין כל כך‬
‫אז סיימתי‬
‫אני מוכן לכול דבר‬
‫בכל רגע נתון"‬
‫מתחילים!‬
‫חמש, שש, שבע, ו…‬
‫"בהתחלה פחדתי, הייתי מבועתת‬
‫חשבתי…"‬
‫ולא יראו אותם?‬ ‫-לא, בדיוק.‬
‫אבל טומי חייב להיות באמצע כדי שזה יעבוד.‬
‫לא, רגע.‬ ‫-איי!‬
‫טומי, חכה. אנחנו צריכים…‬ ‫-מה יש?‬
‫אנחנו חייבים להיכנס לתנוחה.‬ ‫-זה עושה לי כאב גב.‬
‫איך‬‫ ‬‫אתה מקבל כאב גב מישיבה, לכל הרוחות?‬
‫אני משתופף.‬ ‫-תחשוב איך אני מרגיש באמצע!‬
‫טומי! בבקשה, אין לנו זמן.‬ ‫אפשר להמשיך הלאה?‬
‫כן.‬ ‫-סמוך עלינו. זה יהיה מעולה.‬
‫למה לשנות הכול? כבר היה לנו מופע.‬
‫בבקשה, טומי. בלי ויכוחים.‬ ‫הבכורה בעוד כמה ימים.‬
‫סמוך עלי.‬ ‫-כן!‬
‫איי.‬
‫מתחילים!‬
‫חמש, שש, שבע, ו…‬
‫צעד, בום!‬
‫וצא! כן!‬
‫סביב. ו…‬ ‫-איפה אנחנו? רגע!‬
‫תפוס לו בציצים. כן, יופי.‬
‫איפה אנחנו במוזיקה?‬ ‫-לכו סביבו!‬
‫ותעטפו אותו. יופי.‬ ‫-אני…‬
‫תחייה את החיים, טומי!‬ ‫-לחיות את החיים?‬
‫תעשה ליפסינק.‬ ‫-אני לא יודע איפה אנחנו.‬
‫נבין את זה אחר כך.‬
‫זה יהיה מדהים עם התלבושות החדשות.‬ ‫-תלבושות חדשות? יש לנו כבר תלבושות נפלאות.‬
‫זה נפלא.‬
‫אתה לא מצליח להידחק לשמלה הקודמת.‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שאתה לא מצליח להידחק לשמלה הקודמת.‬
‫טומי, יהיה בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫אנחנו צריכים לעשות את המופע החדש הזה.‬ ‫אנחנו לא ב-1995.‬
‫אז שים את השמלה על הבמה. לא צריך אותי.‬
‫אני עומד להתעלף מרוב רעב.‬
‫ונמאס לי מהחרא הזה.‬ ‫-יופי. בואו נעשה‬‫ ‬‫הפסקה של חצי שעה.‬
‫ואז נביא את השמלה שתופיע לבד.‬
‫יהיה מעולה. מדהים.‬ ‫-לך תזדיין. לעזאזל.‬
‫עבודה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫את בסדר?‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫הוא לא מצליח להשתלט על עצמו מרוב לחץ.‬
‫אני פוחדת לפצות פה.‬
‫אני פוחדת שיעלו עליי.‬ ‫זה יהיה לא נעים.‬
‫אף אחד לא חושד בכלום.‬
‫הם חושבים שאת בחור.‬
‫אפשר להביא לטומי קצת אוכל?‬ ‫יש לו סוכר נמוך.‬
‫עכשיו אתה רוצה שאוכל?‬ ‫לפני רגע הייתי שמן מדי.‬
‫הם בטח חושבים שאני אילמת.‬
‫נו, באמת.‬
‫אבל אני אף פעם לא אומרת כלום. זה ממש מוזר.‬
‫את כאן כדי לרקוד, לא כדי לנהל איתם שיחות.‬
‫דילן חדש.‬ ‫הוא לא יודע את התנועות בכוראוגרפיה החדשה.‬
‫לא, אבל הוא יֵדע.‬ ‫-הוא קולט מהר.‬
‫אני מקווה שאתם צודקים.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד יחד, אחרת זה לא ילך.‬
‫כן.‬ ‫-היית מעולה עד שעצרנו, אז אני לא יודע…‬
‫לא הכול היה מעולה.‬ ‫-זו רק חזרה, אבל זה נראה טוב.‬
‫איפה ויקטור?‬ ‫-גם אני לא מרגיש כל כך בטוח.‬
‫לא, אז למה לא אמרת?‬ ‫-לא רואים.‬
‫לא, אבל אנחנו…‬
‫אתה בין האנשים הבודדים‬ ‫שגורמים לי להרגיש טוב.‬
‫אני גם מרגיש ככה.‬
‫"אני אשרוד", טומי. על מה השיר?‬
‫הוא על הישרדות.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אנחנו חייבים לשרוד. בואו נתמקד בזה.‬
‫אנחנו מוכרחים.‬
‫כן.‬ ‫-תן לזה הזדמנות.‬
‫בטח, אני נותן לזה הזדמנות.‬ ‫אני בסך הכול יושב פה בשקט ואוכל.‬
‫רוברט פוקס בקהל.‬
‫רוברט?‬ ‫-היי. לא חשבתי שתבוא.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-לא הייתי מפספס את זה.‬
‫מעולה.‬ ‫-מיקה!‬
‫רוברט פוקס כאן!‬
‫מי זה?‬
‫אחת ממלכות הדראג הגדולות של שוודיה.‬ ‫-בחייך.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫אני סקרן בנוגע לכוראוגרפיה.‬
‫נכון שאנחנו אוהבים את "קווינס"?‬ ‫-כן!‬
‫זהו זה.‬
‫קדימה, טומי!‬ ‫-כן!‬
‫דילן! כן!‬
‫מה קורה פה?‬
‫אמרתי לך שהוא יציל את המופע.‬ ‫אולי תקשיב לי בפעם הבאה.‬
‫או שאציל אותך מעצמי.‬ ‫-מה זה אמור להביע?‬
‫זה היה כל כך מגניב.‬ ‫-ואו, איזה מופע מטורף!‬
‫תקשיבו, אני כל כך גאה בכם.‬ ‫-זה היה ממש מגניב.‬
‫איזה להיט!‬ ‫-ממש מעולה.‬
‫אני ממש גאה בכם. אוי, אלוהים!‬ ‫-ממש מוצלח.‬
‫תקשיבו!‬
‫היי, סליחה. אני מקווה שאני לא מפריע.‬
‫רק רציתי להגיד תודה. באמת.‬
‫מה שעשיתם הערב היה מדהים.‬
‫המופע הזה פשוט נפלא.‬
‫"קווינס" ישרוד. אני בטוח בכך.‬
‫תודה, רוברט.‬
‫אבל אני חייב לשאול…‬
‫איפה עבדת לפני כן?‬
‫טוב… איפה לא עבדתי?‬
‫מה שמך?‬ ‫-דילן.‬
‫דילן?‬ ‫-כן.‬
‫בכל מקרה… כולכם כוכבים. באמת.‬
‫תודה, דילן, ותודה לכולכם.‬
‫אני מתכוון לזה. נתראה. ביי.‬ ‫-תודה שבאת.‬
‫בואו נחגוג! תקרעו את הרחבה!‬
‫זה כנראה המופע הכי טוב שיצא לי לראות כאן.‬
‫טוב לשמוע.‬
‫רה-טה-טה, בכורה!‬ ‫-היי, סליחה.‬
‫רק רציתי להודות לכם על המופע.‬ ‫זה היה נפלא. ודילן…‬
‫זה היה הלם רציני.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו נפגשים כאן.‬
‫מה קרה לסטורה?‬ ‫-זה סבה.‬
‫סבה, חבר ילדות של דילן.‬ ‫-היי, סבה.‬
‫למה אתה כאן?‬ ‫-רבתי עם אבא, וחשבתי…‬
‫תמיד רציתי לבוא לכאן.‬ ‫-למה רצית לבוא לכאן?‬
‫אני גיי.‬
‫איך אתם מכירים?‬ ‫-אנחנו חברי ילדות.‬
‫אנחנו כמו אחים. אחותי…‬
‫ואו, כולכם נראים מדהים.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל זו לא רמאות?‬
‫לשכור אישה למופע דראג?‬
‫מה?‬
‫-מה זאת אומרת?‬
‫מה?‬
‫כאילו, זה מעולה, מאוד מתקדם,‬
‫לשכור בחורה…‬ ‫-סבה…‬
‫מה? דילן?‬
‫הם לא יודעים.‬
‫כלומר אתה מזדהה כאישה אמיתית?‬
‫דילן? מה לעזאזל?‬
‫דילן, זה בסדר.‬
‫כן, אני בחורה.‬
‫שמעתם את זה?‬ ‫-מה?‬
‫אבל…‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫דילן זו אישה?‬
‫כן, כמובן שהיא אישה.‬
‫אני אישה, כולנו נשים, מה הבעיה?‬
‫באת לכאן ו… שיקרת! ואתה ידעת?‬
‫זה היה מתוכנן?‬
‫גם אני אישה. כולנו נשים כאן, לא?‬
‫דילן הוא אישה, וויקטור ידע.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫הנחתי שלא תרצו אותי‬ ‫אם לא אציג את עצמי כבחור.‬
‫זה טיפשי מצדי, אבל…‬ ‫-איזו דעה קדומה!‬
‫אחרי כל השיחות המחורבנות…‬ ‫-רגע, אתה ידעת מזה?‬
‫דילן, זה לא משנה.‬ ‫-טוב.‬
‫אז שיקרת לכולם?‬
‫וסיכנת את האמינות של "קווינס"?‬
‫אמינות?‬
‫אמינות! זה מועדון דראג!‬
‫היא הפנטה את הקהל!‬
‫היא הצילה את המועדון שלך!‬
‫והיא מזויפת! אלה אנשים אמיתיים.‬
‫אנשים אמיתיים‬ ‫שהקריבו לא מעט כדי להיות עצמם,‬
‫כדי להציג את עצמם כפי שהם רוצים.‬ ‫יש הבדל עצום.‬
‫זו לא אשמתו. לעזאזל…‬
‫אתם מבינים שזה עניין של…‬
‫לא, זה עניין אחר. זה קשור אליי ואליך.‬
‫אתה מערב את חיינו הפרטיים בזה.‬ ‫אבל…‬
‫זה לא קשור לזה בשום צורה.‬
‫אתה כועס על משהו אחר.‬ ‫-על כך שאתה בוגד בי.‬
‫אתה בוגד בי.‬
‫לא אכפת לי אם תצא עם מישהו צעיר יותר,‬
‫אבל לעבור ככה צד…‬ ‫-לעבור צד? אין צדדים.‬
‫קשה לעכל את זה אחרי שש שנים.‬
‫שש שנים.‬
‫כן?‬
‫אלוהים, איזו דרמה.‬
‫אני לא מבין למה היא הרגישה‬ ‫שהיא לא יכולה לספר לנו…‬
‫אחרי כל מה ש…‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו משפחה. למה…‬
‫למה היא הייתה צריכה לשקר?‬
‫סליחה שפתחתי את הפה.‬
‫לא! זו לא אשמתך.‬ ‫-לא! זו לא אשמתך.‬
‫זו לא אשמתך.‬ ‫-אז איך אתם מכירים?‬
‫מה…‬ ‫-אנחנו חברים ותיקים…‬
‫דילן…‬
‫- תודה על הכול, ורה! -‬
‫- אני ממש שמחה שיצא לי להכיר אותך. -‬
‫- חיבוקים, דילן -‬
‫אם תלך עכשיו, זה נגמר.‬
‫- עיריית גטבורג -‬
‫תראו את הכוסית!‬ ‫-שלום.‬
‫היי, חמודה.‬ ‫-היי!‬
‫אתה בחור?‬ ‫-היי!‬
‫לא?‬
‫זה הומו?‬
‫אבא?‬
‫דילן. היי! מתוקה, מה קרה?‬
‫כשהגעתי היום לסטודיו לריקוד…‬
‫הילדים עמדו בחוץ וצעקו "דיסקו".‬
‫הם מתגעגעים אלייך.‬
‫את חייבת להמשיך לרקוד, דילן.‬
‫את מבטיחה?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אתם באים?‬
‫זה קנת, אבא של דילן.‬
‫היי!‬ ‫-היי, סבה.‬
‫אלה החבר'ה מקווינס, המקום שדילן רוקדת בו.‬
‫אנחנו רוצים לדבר איתה. איפה היא?‬
‫כן, היא בחנות.‬
‫הבת שלך היא כוכבת.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו יכולים לחטוף אותה?‬
‫כן, זה…‬
‫בואו נזוז. ביי.‬ ‫-קנת!‬
‫כלב חמוד.‬ ‫-בוא.‬
‫כן. תודה.‬ ‫-תפסיק להתחיל עם כל מה שזז.‬
‫כולנו קשורים לזה.‬ ‫אנחנו יכולים להיכנס ביחד.‬
‫למה שכולם יכנסו, כשאנחנו אלה ששכרנו אותה?‬
‫תפסיקו לריב.‬
‫הלו! מספיק. אנחנו נטפל בזה.‬
‫אתם תחכו כאן. קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫היי, חמודה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מה קרה?‬ ‫-הייתה לי פתאום… נפילת סוכר.‬
‫מה לעזאזל? הוא אוכל?‬ ‫-הוא לא הרגיש טוב. יש לו סוכר נמוך.‬
‫ברור.‬
‫אולי גם את צריכה להתנצל בפניי, אבל…‬
‫תתנצל בפניה כמו שצריך.‬ ‫התנהגת כמו אידיוט. תתנצל.‬
‫לא היינו הוגנים כלפייך, אבל…‬ ‫-"היינו"? דבר בשם עצמך.‬
‫לא הייתי הוגן כלפייך, אבל את…‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫לא!‬ ‫-טומי, זה היה לא בסדר מצדי לשקר.‬
‫זה היה מטופש.‬ ‫-היא גנבה לי את החבר.‬
‫מה? לא גנבתי לך את החבר.‬
‫אל תתחיל עכשיו עם החבר שלך. תתנצל בפניה.‬
‫אני מצטער, אבל היא גנבה את ויקטור.‬
‫אולי אתה וויקטור‬ ‫צריכים לפתור דברים ביניכם,‬
‫אבל אני ממש מצטערת על כך ששיקרתי.‬
‫היי!‬ ‫-איפה דילן?‬
‫דילן? היא עסוקה.‬
‫אתם התלמידים שלה?‬ ‫-כן.‬
‫היא אמורה להיות פה.‬
‫אני יכול לרקוד איתכם.‬ ‫אני רוקד היפ-הופ.‬
‫אם אתה טוב.‬ ‫-אתם יודעים מה?‬
‫רקדתי בכל מקום. בעיר, פה ושם…‬
‫אתם תהיו מקצוענים היום. בואו!‬
‫את חייבת לחזור.‬ ‫-אנחנו צריכים אותך בשביל המופע.‬
‫אנחנו צריכים אותך בשביל… הכול.‬
‫ל"דנסינג קווינס", ל…‬ ‫-אנחנו זקוקים לה כאדם.‬
‫היא תהיה חלק מהלהקה.‬
‫אולי לא חלק מחיי, אבל…‬ ‫-למי אכפת מהחיים שלך?‬
‫מה ויקטור חושב על זה?‬ ‫-הוא בסדר. הוא בחזרות עכשיו.‬
‫הוא עסוק עם זה.‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא עובד. אנחנו צריכים שהיא תחזור.‬
‫אי אפשר לשלוח את כל ה…‬ ‫-לא, אני יודע.‬
‫ניתן להם קצת זמן. ואז ניכנס ונסדר הכול.‬
‫חסאן!‬ ‫-כן?‬
‫אני כבר חוזר. בסדר? נשיקות.‬
‫שלום?‬
‫סבסטיאן, איפה היית?‬ ‫-עם בחור.‬
‫אני גיי.‬
‫טוב. אתה יודע מה?‬ ‫אני יודעת את זה כבר הרבה מאוד זמן.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫סטלאן, תירגע.‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫אתה לא זה שאמור להגיד משהו?‬
‫לא שיקרתי.‬
‫מה אתם עושים כאן?‬
‫סיימתם?‬ ‫-לא, אנחנו מחכים לתשובה.‬
‫הצגנו את הצד שלנו.‬ ‫-דילן, אנחנו רוצים תשובה עכשיו.‬
‫מה את אומרת?‬
‫כן.‬ ‫-כן!‬
‫טוב, בואו נתחיל מההתחלה.‬
‫השורה הזו צריכה להיות ישרה.‬
‫יש יותר מדי רווחים בין שני אלה.‬
‫כשהם זזים הם צריכים למלא את כל החלל.‬
‫מצוין, האלכסון נראה טוב.‬
‫מושלם.‬ ‫-לפתוח.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫היא כאן עכשיו.‬ ‫-היי.‬
‫החברה הקטנה שלי, דילן! הגיע הזמן.‬
‫בטאן, את לא יכולה לומר לי…‬
‫היא צריכה להיכנס לבד.‬
‫אבל היא אפילו לא אמרה‬ ‫שזה מה שהיא רוצה לעשות.‬
‫את בטוחה?‬
‫אולי פשוט תספרו לי?‬ ‫-בואי.‬
‫אנג'ל!‬
‫עצרו. נצא להפסקה.‬
‫עשר דקות.‬
‫עשר דקות, חברים.‬
‫דילן, אני מניחה?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫דילן, בואי.‬
‫בטאן, את יכולה ללכת.‬ ‫-כן.‬
‫דילן, בואי.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אבל למה אני כאן?‬
‫אני הכוראוגרפית של המופע הזה.‬
‫ויקטור הרעיף עלייך שבחים.‬
‫בת זוגו לדואט הזה חלתה.‬
‫נראה שאת מושלמת לתפקיד הזה,‬ ‫אז החלטנו שאת זו שתבצעי אותו.‬
‫אז? מה את אומרת?‬
‫כן? בסדר. לכי להחליף בגדים.‬
‫ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫את בסדר?‬
‫אתה צוחק? זה מטורף.‬
‫הם אפילו לא ראו אותי רוקדת.‬
‫אל תדאגי. הם סומכים עליי.‬ ‫אני עובד איתם כבר המון זמן.‬
‫למה לא אמרת שאתה עובד כאן?‬
‫לא שאלת.‬
‫לא, זה נכון.‬
‫לא יזיק לי מישהו.‬
‫טוב, כן…‬
‫אתה מבין למה אני מתכוון?‬
‫אתה מתכוון שאני ואתה…?‬
‫כן. מה הבעיה עם זה?‬
‫אבא היה קצת בהלם כמובן, או…‬
‫הוא לא באמת היה מופתע עד כדי כך.‬ ‫-לא…‬
‫אני חושב שהוא…‬ ‫-הוא כעס?‬
‫לא. לא ממש.‬
‫איך הגעתם לכאן?‬
‫הלכנו ברגל.‬ ‫-שטנו בסירה, אבל…‬
‫אוי, אני קצת מתוח.‬
‫המון מוטל פה על הכף מבחינתה.‬ ‫זה מה שהיא צריכה לעשות.‬
‫והיא צריכה להיות גם ב"קווינס".‬ ‫-כן.‬
‫לא נתנו לי להישאר.‬ ‫-כן.‬
‫אבל בזכותי היא שם.‬
‫היא ניקתה כדי לעזור לי. ‬
‫הייתי בקירונה.‬ ‫-קירונה?‬
‫פגשתי מישהו בקירונה. הכרנו ברשת.‬
‫צפר. מבוגר ממש.‬
‫אבל נראה לכם שהוא השתמש במשקפת שלו?‬
‫קפאתי שם לגמרי ואפילו לא קיבלתי סקס.‬
‫זה אמור להסתדר,‬ ‫המופעים שלנו לא חופפים למופעים כאן.‬
‫אם רק יקבלו אותה, הכול יסתדר בצורה מושלמת.‬
‫דילן נולדה להיות על הבמה הזו.‬
‫זה המצב.‬
‫קחו את הזמן. תנשמו.‬
‫בדיוק.‬
‫ברכות. לאט.‬
‫מה העניין? היא תעבוד כאן מעכשיו?‬
‫זה אודישן.‬ ‫אני לא יודע אם התפקיד שלה.‬
‫אבל אם היא תתקבל, היא לא תוכל…‬ ‫-היא יכולה לעשות גם וגם.‬
‫אפשר להסתדר עם יותר מעבודה אחת.‬
‫אבל אני לא מבין…‬ ‫-מתי היא למדה את כל זה?‬
‫זה מספיק טוב.‬ ‫-כן.‬
‫זה נפלא.‬
‫נהדר.‬ ‫-כן. תודה.‬
‫אני מעריץ גדול.‬ ‫-כן, אני מבינה.‬
‫תודה.‬
‫למה שלא תדבר איתה עוד קצת?‬
‫תמסור לה את אהבתי.‬ ‫-מצטער.‬
‫טוב מאוד!‬
‫תודה.‬
‫דילן. סבתא הגיעה.‬
‫היא מאושרת עד הגג.‬
‫זו סבתא!‬
‫איזה מקום נפלא. כל הנוצות האלה!‬ ‫-זה החדר שלי.‬
‫ואו, זה מדהים. אני לא מאמינה.‬
‫כל הנצנצים והנוצות. יש לי משהו להראות לך.‬
‫מצאתי תמונה נחמדה…‬
‫שלך ושל אימא שלך.‬
‫אימא…‬
‫זה כבר לא כואב לרקוד, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫זה עדיין מעורר הרבה רגש, אבל…‬
‫אני מרגישה שהיא איתי.‬
‫היי.‬
‫באה? מחכים לנו ב"אלפונסו".‬
‫ויקטור… אתה אמן אמיתי.‬
‫אתה נפלא.‬
‫אני כבר באה.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫אבל מה…‬ ‫-בוא ננסה את החדש.‬
‫זה בסדר גמור.‬ ‫אולי את יכולה לתת לי דחיפה?‬
‫מה יקי היה אומר?‬
‫אני יודע מה הוא היה אומר.‬
‫שאני מלכת הדראג הכי מכוערת‬ ‫שאי פעם התהלכה על עקבים.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬