Downloaded from YTS.MX
СПЕЦІАЛЬНИЙ ВИПУСК КОМЕДІЇ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ВИСТУП В ДЕТРОЙТІ
Дякую.
Сідайте, вмощуйтеся зручніше та насолоджуйтеся.
Мушу вам зізнатися... так, поїхали.
Дякую.
Хочу, щоб ви дещо знали.
Хочу розповісти вам правду, тільки не впадайте у відчай.
Це мій останній виступ на хвилиночку.
Все гаразд, слухайте сюди.
Я вже виступив в останнє і в Детройті з тієї ж причини.
Так і є.
А знаєте чому?
Бо розповів стільки дурні про Детройт у першому виступі.
І я подумав, можу собі дозволити, зроблю останній виступ і тут.
Не тримайте на мене зла через це.
Перш ніж почати, хочу нагадати, що я багатий та відомий.
А єдина причина, чому я це кажу,
бо останні 17 місяців були суцільним пеклом, і я не уявляю,
що ви всі пережили.
Тому я радий бачити вас,
радий, що з вами все добре, що все добре з вашими близькими.
Не треба хвилюватися за мене, я...
вакцинувався, мені...
вкололи вакцину Johnson & Johnson.
Маю визнати, тут я поводився
як справжній бандюган, присягаюся.
Йду до лікаря й кажу: «Агов, мені треба твій найкращий товар».
І ось, мені колють те, чим вакцинують безхатьків.
Поки все гаразд.
Знаю, ви, мабуть, чули, що я підчепив коронавірус.
І це зовсім інша історія.
Знаєте, коли доктор повідомив, що в мене коронавірус,
мушу зізнатися, в мене з'явилося дуже дивне відчуття.
Ніби, я дуже брудний.
Таке гидотне відчуття.
Бо, коли я був у Техасі
та чіпав усі ці дверні ручки і все таке своїми вірусними руками.
Кидав братикам гроші: «Бери, хлопче, нагодуй дітей».
Я, мабуть, вбив багато людей.
І шоу, яке зараз я намагаюся дати,
має сподобатися,
бо загинуло купа братиків, щоб я зміг виступити.
Я довго не почувався так брудно.
Останній раз, коли я мав таке брудне почуття,
дідько, напевно був ще у дитинстві.
До мене залицявся проповідник.
Але це було непогано, мені подобалося.
Мені подобалося кінчати у пику цьому хлопу.
Він сам мене просив про це.
А цей карантин.
Я був на карантині днів десять.
Мені наказали бути в палаті. Не міг нікуди вийти.
Мене вже починало дратувати сидіти цілий день в чотирьох стінах
та дивитися недолугі відео.
Знаєте, що я переглядав?
Мені ніяково це казати, але в них багато відео,
як це не прикро, про чорних людей...
які лупцюють азіатів без жодної причини.
Агресія ніяк не вмотивована, хіба так буває?
Так я й сидів там
та дивився лайно, що дратувало.
А я вже був роздратований, бо коли
в тебе коронавірус, щонайменше перші п'ять днів
ти сидиш та гадаєш, наскільки погано тобі стане.
І виявляється, кажу як на сповіді...
що погано так й не стає.
Ні тобі кашлю, ні тобі нежиті, ні температури, нічого.
Знаєте, хто я?
Меджік Джонсон коронавірусу.
Щойно я потрапив до лікарні, почувався огірком увесь тиждень.
Але я був роздратований, бо постійно дивився відео про моїх любих чорних,
які лупцюють моїх любих азіатів та поводяться дуже жорстоко.
І коли я дивився ці відео, це до біса сумно,
але в мене було таке відчуття...
Коли я бачив, як братики лупцюють азіатів.
Можливо, саме це й відбувалося в моєму організмі.
І тому я не почувався погано.
Також я дивився багато відео про НЛО.
Хотів дізнатися як у нас справи з цим лайном.
Ці друзяки вже серед нас.
НЛО постійно прилітають на Землю,
і мені на думку спала ідея для фільму.
Музику тихіше, слухайте сюди.
У моєму фільмі
ми дізнаємося, що ці прибульці
насправді з Землі.
Вони представники стародавньої цивілізації, яка могла літати в космос,
та яка покинула Землю тисячі років тому.
Полетіли на іншу планету,
але там, на цій планеті, справи пішли кепсько,
і вони повернулися на Землю
та вирішили забрати нашу планету собі.
Непоганий сюжет, так?
Я назвав фільм «Космічні євреї».
«Космічні євреї».
-Нам подобається. -Гаразд.
Зараз буде цікавіше, тримайтеся.
Зараз буде набагато цікавіше.
Потім у мене виникла ідея для дитячої книги.
Насправді, я вже написав її, вона скоро вийде.
Книга створена допомогти батькам навчити дітей, що таке расизм,
про який, якщо ви батьки,
неможливо навчити дитину.
Але я з цим впорався.
В книзі описується великий красивий чорний здоровань,
у якого дуже добре біле ім'я...
та голос як у білого.
І коли цей вітрогон дзвонить заказати столик у ресторані,
йому вдається заказати цей клятий столик.
Хто може встояти перед таким ім'ям та голосом?
Також я маю зауважити, що цей чорний красунчик дійсно справжній гігант.
Він дуже кремезний хлопчина.
І коли він підходить до цього ресторану, вони бачать великого чорного хлопчину
та гадають: «Ми тебе сюди не пустимо». Та викликають поліцію.
І ось, а це кульмінація книги,
приїжджає поліція та обов'язково стріляє у нього.
Але пам'ятаєте, цей хлопець — велетень,
їх кулі не можуть вбити його, не можуть йому зашкодити.
Вони просто розбивають йому серце.
А книга називається «Великий чорний негр на ім'я Кліффорд», може є такі?
Це мій останній виступ, бо сьогодні в мене є мета.
Я прийшов сьогодні сюди...
бо всю цю купу роботи, що я створив на Netflix,
я збираюся завершити.
У вас, певно, є питання
про всі ці жарти, які я гамселив останні декілька років.
Я хочу сьогодні на них відповісти.
І спочатку я хочу звернутися до ЛГБТІК спільноти.
Нехай кожен їх член знає,
що сьогодні я прийшов із миром.
І сподіваюся домовитися щодо звільнення DaBaby.
Дуже сумна історія!
DaBaby був першим номером на телебаченні, але нещодавно все змінилося.
Він відколов капосний номер на сцені та сказав якусь...
дурну маячню про ЛГБТІК-спільноту
під час концерту у Флориді.
В мене теж рильце в пушку,
та навіть я вигукнув від цього: «Йосип голий, DaBaby».
Він перегнув палку, згодні?
Дуже перегнув палку.
Підсмалив ЛГБТІК-спільноті їх дупу на СНІДанок.
Цього не можна робити.
Не можна.
Але я точно вірю і я розповім про це пізніше,
що цей хлопчина зробив велетенську помилку.
Я визнаю це.
Але, знаєте, багатьом із ЛГБТІК-спільноти невідоме минуле DaBaby,
він скажений хлопець.
Якось він стріляв у братика... та вбив його, у Walmart.
Це правда, є в новинах.
DaBaby застрелив якогось братика на смерть у Walmart в Північній Кароліні.
І з його кар'єрою нічого не сталося.
Бачите, на що я натякаю.
У цій країні можна застрелити будь-кого,
але зачіпати почуття геїв — це вже занадто.
І саме цю невідповідність я хочу сьогодні з вами обговорити.
Я хочу дещо спитати у публіки,
і це серйозне питання, жодних жартів.
Чи може гей бути расистом?
-Так. -Авжеж!
-Ви впевнені? -Так!
Авжеж, може. Подивіться на Майка Пенса.
Мені здається, але можу на це закластися, що він гей.
-Так. -Боже мій.
Але він гей не для гей-парадів, він сумний гей.
Мені його шкода.
Він, ніби, один з таких геїв, які моляться про себе.
Боже, прошу тебе, викинь усі ці брудні думки з моєї голови.
Нехай усі ці дупи стануть мені ненависними.
Мені вже набридло цілувати усі ці пеніси.
Смішно.
Ви дещо заплуталися зі своїми емоціями. Вам здається, що я ненавиджу геїв,
а насправді ви бачите,
що я заздрю геям.
Так, я заздрю.
Я — єдина чорна людина, що так почувається.
Ми, чорні, кажемо так про гей-спільноту:
«Кнур ефіопський! Лише подивіться, як добре йдуть справи в цієї спільноти».
Як у вас усе чудово.
А ми, навпаки, були у скрутному становищі сотні років.
Дідько, розкажіть, як вам вдалося досягти такого прогресу?
Не можу позбутися відчуття,
що, якби у рабів була змазка та сексуальні шорти...
ми б позбулися рабства років на 100 раніше.
Розумієте, про що я?
Якби Мартін Лютер сказав:
«Я хочу, щоб усі послухалися мене.
Ви усі маєте бути стрункими та сяючими».
Я зовсім не ненавиджу геїв. Я до біса їх поважаю.
Ну, не всіх.
Нові геї мені не подобаються.
Занадто чутливі, занадто крихкі.
Зараз зовсім не ті геї, з якими я зростав. Мені не вистачає тих старих добрих геїв.
Тих залізобетонних геїв-братиків, яких я дуже поважаю.
Вони ні до кого не чіплялися, вони просто відстоювали свою свободу.
І я це поважаю, а я навіть не гей,
але я хочу бути таким залізобетонним братиком.
Таким старим добрим геєм-бандюганом.
Таким братиком із дірки в туалеті, його я поважаю.
Ці новітні геї навіть не знають, навіщо ця дірка в туалеті.
А ці дірки роблять геї-будівники.
Знаєте навіщо ці дірки в туалеті?
Я розкажу вам, скажу все, як є.
Бо, коли хочеться дещо розважитися,
можна встромити свого піструна в цю дірку
і сподіватися на краще.
Оце лайно я дуже поважаю.
Треба мати сталеві яйця з обох боків цієї дірки.
Я навіть не гей,
але мені так кортить спробувати цю дірку в стіні.
Щоб сказав Мартін Лютер Кінг про таку дірку?
«Мені байдуже які губи з того боку цієї діри — чорні чи білі,
рот у всіх однаковий.
Теплий вологий рот».
Такі справи.
У мене була сутичка.
Я майже побився, важко це пояснити.
Якось в Остіні ми з жінкою сиділи в барі,
а це відбувалося під час пандемії Covid, до нас підійшла жінка,
жінка була без маски, так, ця хвойда не мала жодної маски,
та почала вітатися прямо у пику: «Привіт, як справи?»
Краплі летіли з рота цієї хвойди.
Ми одразу накрили свої напої. Що вона, в біса, робить?
Я повертаюся та дивлюся на стіл, звідки вона підійшла, й бачу підставу.
Чоловік за столом знімає мене.
Таке трапляється, коли ви відомі.
До вас підходять люди, хочуть вас чимось зачепити,
щоб ви щось таке дурне сказали,
а їх друзяки вас фотографують
або знімають відео вашої ганьби.
І тоді я сказав: «Ага, ось, що коїться».
Ці тупі недолуги гадали, що це моє перше родео.
Але мушу зізнатися, це спрацювало.
Я підбіг до чоловіка, почав волати, вказувати на камеру.
Кажу: «Якого біса ти, свиняче рило, це робиш?»
Чувак зловив ступор від мене та зміг лише вичавити: «Що?»
І коли він зробив ось так, я побачив, що його нігті
були пофарбовані, й до мене дійшло.
А хлопець, наче, гей.
Ви ж мене знаєте. Люблю жорсткі слова в розмові,
розумієте мене?
Але, якщо розмовляєш із геєм, краще фільтрувати свої вирази.
І ось у мене вже неприємності,
і не тому, що цей дурень був здоровим.
Від піднявся, нависав, ніби, башта наді мною.
Він був десь метри зо два, білий, вигодований на кукурудзі,
такий собі гей із Техасу, який жадає побитися.
Він почав наїжджати на мене, але я був наче скеля, зовсім не злякався.
Як можна було злякатися?
У цього хлопа сорочка була зав'язана на пузі ось так.
До біса цього хлопця. Погнали, хлопче, ходімо вийдемо.
Я вже очікував на бійку.
Я був уже готовий, але трапилося таке...
коли гадаєш, що зараз почнеться чубанина, знаєте, що він робе?
Дістає свій телефон та викликає поліцію.
І ось це, що я вам зараз розповідаю,
найбільше мене зачіпає в цій спільноті.
Геї належать до меншин, допоки їм не треба стати знову білими.
Я зараз дуже відвертий із вами, бо ми маємо вирішити цю проблему.
Кажу вам точно,
чорний гей ніколи б так не вчинив зі мною.
Бо чорний гей знає, що коли з'явиться поліція,
їм буде байдуже, хто їм дзвонив.
Вони не будуть розпитувати: «Хто з вас тут Кліффорд?»
Ми усі Кліффорди.
Таке трапляється дуже часто.
Інший випадок, десь років шість тому, якась лесбійка
намагалася продати TMZ якусь історію про мене.
Дякувати Богу, у TMZ розібралися з ситуацією.
Ця жіночка стверджувала, ніби я відлупцював її у клубі,
бо вона лесбійка. Якась пришелепувата маячня.
Курво, я навіть не знав, що ти жінка.
Слава Богу! В TMZ не повірили їй.
Бо я дійсно її відлупцював, не буду приховувати.
Вона сама винувата, не залишила мені вибору.
Я прийшов у клуб за власними справами,
підходе жінка й каже:
«Боже, це ж Дейв Шапел».
Я поводжуся дуже чемно: «Привіт, як справи?»
Просто розмова, нічого такого. І ось раптово
з'являється цей лесбійський месник.
«Йолопе, це моя дівчина!»
Я відповідаю: «Тихіше, приятелю». Щось таке.
А вона: «Не вказуй, що мені робити, йолопе. Це моя дівчина!»
Я відповідаю: «Братику, відійди від мене на метр».
А вона каже: «Не звертайся до мене як до чоловіка, бісовий сину».
-«Я ж жінка». -Я такий: «Що?»
І починаю вдивлятися в її скули.
Та відповідаю: «Нічого собі, ти жінка».
Це було занадто для мого мозку,
але ось, що скажу, я одразу розслабив свої кулаки
та змінив стійку,
щоб вона зрозуміла, що їй нічого не загрожує.
Я навіть змінив свій тон.
Я почав говорити ніжно та повільно, як говорять шмаровози.
«Курво, я зараз надаю тобі ляпасів».
Треба було це зробити.
Даремно я це сказав.
Вона одразу встала в стійку. Вона, певно, була праворукою.
Плечі розташувалися правильним чином,
а голова рухалася як у спортсмена, і я такий: «О, ні!
ця хвойда — професійна боксерка».
Вона намагалася мене вдарити,
та я передбачив її рухи зі вчора, тому відвернувся ось так...
В мене не було вибору, я мав якось йти на роботу.
І тут у справу пішов мій джеб, ви мали б мене бачити, хлопці.
Я відбив її циці як курячу котлету.
Я вилупцював усю отруйну чоловікоподібність із цієї хвойди.
Саме тому я більше не ходжу в клуби.
Просто намагаюся вести спокійне життя в гармонії з собою.
Саме тому я живу в Огайо, у маленькому містечку в Огайо.
Десь 3700 мешканців, маленьке місто, де живуть хіпі.
Ви там почуваєтеся, ну, як у Енн-Арбор.
Розумієте, про що я? Юрба хіпі та все таке.
Братики завжди запитують:
«Дейве, чому ти живеш серед хіпі?»
Я завжди соромився говорити правду.
Добре, знаєте, чому я там живу?
Бо у Єллоу-Спрінгс, штат Огайо, мешкають найчарівніші у світі жінки.
Багато хто зі мною не погодяться,
але ви маєте самі їх побачити, вони неймовірні.
Та все залежить від того, що вам більше подобається.
Мені подобаються білі хвойди з брудними ногами.
Якби в мене був стрип-клуб там, я б назвав його «Стриптизерочки».
Одні голі хіпі, 24 години на добу.
А брав би я туди лише дівчат з висячою груддю
та зім'ятою піхвою, ніби на ній спали.
А біля сцени була б купа бруду.
Я б казав: «Курво, ставай ногами у цей бруд та миттю на сцену,
покажи клієнтам те, за чим вони сюди прийшли».
«Встромляй сюди ноги».
Декілька років тому я зайшов у торговельний центр в Огайо.
І якась стара біла жіночка... це правда,
переслідувала мене крізь увесь супермаркет.
Я не параноїк, але точно знаю, що вона переслідувала мене.
Вона була такою злобною.
Бачили колись жінку зі зморшками на обличчі?
Що вам здається...
що навіть коли вона сміється,
вона відчуває біль на обличчі.
Чому переслідувала, бо вона була там,
де їй нічого робити.
Я гадав: «Що ця стара шкапа робить біля відеоігор
та в спортивному магазині, де я полюбляю бувати?»
І коли я дивився на неї, вона виглядала злобною.
Але я згодом забув про неї.
Після своїх покупок
я пішов до парковки,
яка була за супермаркетом,
і щойно я відкрив дверцята своєї машини, пролунав голос:
«Девід Шапел».
Якось так.
Навіть не дивлячись, я зрозумів — це вона.
Я обернувся та стикнувся з нею, з її пикою.
Скажу відверто, вона, мабуть, не була такою старою.
Може, навіть мого віку.
Але точно вона була білою та виглядала жахливо.
Розповідаю, як є.
Я поводився ввічливо та спокійно, привітався: «Вітаю, пані».
Вона не привіталася навзаєм, а лише сказала:
«Я дивилася вашу комедію».
Я відповів: «Ой».
А вона, так і було, продовжила:
«Мені здається...
ви ненавидите жінок».
Я відповів: «Пані, це ж мистецтво.
Ви можете розуміти його, як бажаєте,
але можу вас запевнити, як автор цього мистецтва,
в мене немає таких почуттів».
А вона мені: «Ну, а я гадаю...»
А я їй: «Стули пельку, шкапо! Жодного слова більше!»
«Бо я зараз тебе вб'ю та покладу у багажник.
Навколо нас нікого немає».
Я жартую, я цього не казав.
Я хотів так сказати, але сказав інше.
Я ж розумніший за це. Знаєте, що я сказав?
Ось, що я точно їй сказав:
«Пані, перш ніж ви закінчите речення, можу я вас спитати?
Де ви мене бачили?»
Сумніваюся, що ви приходили на мій концерт.
Або, може, ви бачили мої шоу на Netflix.
Або... я стежив за вами до вашої машини та виступив там.
І вона така: «Що-що?»
А я їй: «Думками ділися у розділі для коментарів, шкапо. Це життя».
Сів та поїхав.
Хочу сказати вам дещо,
і це може здивувати деяких людей тут, але не всіх.
Люди постійно кажуть мені такі речі,
але вам невідомо, чи впливає це на мене.
Я думаю про це.
І цей випадок дуже мене зачепив, коли їхав додому,
постійно згадував, що сказала ця жінка,
бо вона не перша, хто сказав мені це.
Це спантеличує, розумієте про що я,
що я такого можу казати...
що змушує цих хвойд гадати, що я ненавиджу жінок.
Не можу збагнути.
І знаєте, що я зробив?
Знайшов у Google визначення слова «фемініст»,
лише щоб знати, що я говорю правильні речі.
А ви знаєте, пане,
як словник визначає слово «фемініст»?
Я також не знав, отже слухайте.
Вебстерський словник визначає слово «фемініст»
як особа, яка не є жінкою,
особа, яка вірить у рівні права для жінок.
Я був шоці від цих слів,
бо відповідно до визначення
я відносився до феміністів і навіть не знав про це.
Усе життя я вважав, що це погана вдягнена жінка, що схожа на чоловіка.
Яка постійно каже якісь іншій нечепурі
в комбінезоні: «Чоловіки намагаються нас зґвалтувати».
«Та не тебе, курво, припини це...»
Знаю, але послухайте, я підтримую фемінізм, чесно,
підтримую, як можу.
Якби ви організували жіночий парад, я б долучився та підтримав вас,
але мої друзі навряд приєдналися б до мене.
Я всіх питав, ніхто схотів піти.
Вмовляв їх, як міг: «Ходімо, там будуть хвойди».
А вони всі: «Ні».
І тоді я зателефонував своєму другу Енджі.
Енджі — це чорна жінка, комедійна авторка.
Вона крута, вона насправді
єдина жінка, яку я особисто знаю,
яка сплачує аліменти своєму колишньому чоловіку.
Вона лається як справжній чоловік, коли це робить.
«В дупу цього клятого неробу». І все таке, вона все таке каже.
І ось я пишу Енджі,
я пишу їй повідомлення:
«Енджі, підеш на парад в підтримку жінок?»
А вона мені відповідає, і це дійсно те, що вона відповіла:
«Бажаю, щоб ці білі хвойди подихали сльозогінним газом».
Є проблема з цим фемінізмом, чи не так?
З моменту його виникнення в Америці,
в ньому завжди була присутня расова складова.
Коли Сьюзен Б. Ентоні проводила свою знамениту зустріч,
свою чорну дупу засвітила там й Сожурне Трус.
Вивчайте історію.
Всі білі жінки попросили Сожурне Трус нічого не казати.
Вони не хотіли займатися правами жінок та рабством одночасно.
Але ви знаєте цих чорних хвойд, і Сожурне Трус пішла на цю зустріч.
Там вона сказала свою відому промову: «Хіба я не жінка?»
-Так і є. Але слухайте. -Молодець!
Я підтримую рух «Я теж», але завжди, коли
я про це розмірковую, їх поведінка здається мені дурною.
Так і є, така собі біла поведінка, на кшталт...
вони займаються маячнею, ходять на вручення Золотого глобуса,
всі такі: «Ходімо на Золотий глобус
і всі одягнемо чорні сукні.
Та змусимо чоловіків нас зрозуміти».
Хвойдо, так це на працює.
Ніби М. Л. Кінг казав би:
«Продовжуйте їздити на автобусі, але вдягніть однаковий одяг».
Вам треба зійти з автобуса та йти пішки.
Кажу, як є.
Кажу, як є, це була дурна витівка.
«Треба, щоб кожна вдягнула в'язану шапочку,
щоб усі знали, ми це серйозно».
Що це ви в біса робили?
Якось у своєму шоу я сказав про цю подію таке,
після чого мене переслідували усі ці акторки.
Сказав: «Ходіть ви усі під три чорти.
Вас звільнено. Більше не буду мастурбувати на ваші фото».
А вони: «Хто він взагалі такий, щоб щось нам казати?»
Зараз я скажу, хто я такий.
Я той, хто зійшов з автобуса,
той, хто залишив 50 мільйонів у автобусі та пішов пішки.
Я згоден із цими жінками.
Але я не згоден з цими методами, з якими вони все це роблять.
Так. Ні, це була повна дурня...
бо якби ці жінки серйозно цього хотіли, знаєте, щоб вони зробили?
Вони б звільнили своїх агентів.
Пішли до відділу комунікацій
якогось великого агентства та знайшли жінку,
яка б кряжила там, та сказали: «Хочете розмовляти з нами,
спочатку зверніться до неї».
І якби вони це зробили,
її б поважали, їх би поважали
й більше б не було свіжого м'яса для Гарві Вайнштайна.
Та хіба вони це зробили?
-Так. -Ні.
В них була така ідея? Ні.
Як не дивно, це була моя ідея.
Чого не вистачає фемінізму, щоб бути успішним?
Ватажка-чоловіка.
Я готовий.
Я зроблю це. Відведу жінок до землі обітованої.
Я зроблю, щоб ви отримували рівню зарплатну та однакову роботу.
Забезпечу, щоб вас ніхто не домагався та не займався сексом на роботі.
Я захищу всі ваші інтереси.
А все, що я хотів би за це отримати...
щоб ви просто смоктали мій член.
І ось ми повертаємося до наших баранів, так?
До самої сутності цієї кризи.
Що таке...
Що таке жінка?
Хто вона сьогодні у цьому житті?
Чи існують зараз взагалі такі поняття як чоловіки чи жінки?
Здається, наразі це важливе питання.
І що я зараз маю: я дратую жінок,
я дратую геїв, я дратую лесбійок,
і хочу ще у чомусь зізнатися,
щодо трансгендерів...
ці покидьки хочуть мене вбити.
Я зайшов занадто далеко, сказав занадто багато.
І мене це дуже турбує.
Зараз я навіть не жартую.
Кожного разу, коли я на сцені, мені страшно.
Я переглядаю відвідувачів, шукаю дещо.
Шукаю кістяшки пальців та кадики,
щоб бачити, звідки може прийти загроза.
До мене нещодавно підійшов братик
та сказав: «Обережно, вони полюють на тебе».
Я відповів: «Що-що?»
«Хтось конкретно чи всі вони?»
Перш ніж я скажу щось про цю спільноту,
ви маєте знати, і, сподіваюся, відчуватимете так само.
Я не байдужий
до страждань когось іншого.
В нашій країні є закони, погані закони.
В Північній Кароліні якось вирішили.
Особа у Північній Кароліні може користуватися лише тим туалетом,
який відповідає статі цієї особи,
яка вказана у свідоцтві про народження.
Ні.
Ні, це не добрий закон, це злобний закон.
Жодний американець, у якого немає з собою свідоцтва,
не зможе сходити за великим у Walmart, в Грінсборо, Північна Кароліна,
де DaBaby застрелив якогось покидька на смерть.
Ви маєте спитати себе, якщо про це подумати,
кого такі закони мають захищати?
Уявімо, що ці закони захищають мене,
мої інтереси, власно мене — комедіанта-гомофоба Дейва Шапела.
Уявімо, що я пішов з родиною у Walmart зробити покупки.
Зараз маю вам сказати,
якщо це колись трапиться у житті, ви маєте це знати,
мої фантазії тоді не допоможуть.
Скажімо, трапиться щось жахливе,
а я у Walmart разом із бідними білими людьми,
тиняюся туди-сюди у пошуках посередніх товарів та послуг.
І мені раптово хочеться до туалету.
Я вибачаюся перед родиною. Тихенько йду до вбиральні.
І ось я вже біля пісуара, роблю свою мокру справу.
І тут вступає в дію цей закон.
-Боже мій... -Раптово якась жінка заходить
до чоловічої вбиральні.
Я такий: «Щось дивне».
І вона стає пліч-о-пліч до мене,
до сусіднього пісуара, і я такий: «Курво, ти показилася?»
А вона підіймає свою спідницю
і дістає свого велетенського м'ясного друга!
І як ви гадаєте, щоб я сказав?
Дякувати Богу, що вона тут зі мною.
Принаймні родина у безпеці.
Ні, я буду почуватися зовсім по-іншому, мені буде дуже незручно.
Мені було б краще, якщо це був би чоловік із піхвою,
що підійшов до сусіднього пісуара.
3Я, мабуть, тоді подумав би: «Цікаво.
Чомусь цей хлопець мочиться зі своєї дупи.
Боже, він, мабуть, ветеран. Дякую за службу, братику».
Я не байдужий до страждань будь-кого, бо знаю, що це взагалі важко бути кимось.
У нас, чорних, нарешті з'явилося велике свято.
Вітаю чорних із пізнім Днем звільнення від рабства.
День звільнення від рабства — дивне свято, згодні?
-Так. -Він нагадує про те,
як колись чорні люди з Тексаркани
вперше дізналися, що вони вільні.
Але не забувайте, вони вже були вільні, коли це дізналися.
Вони про це просто ще не знали.
Дуже цікаве таке свято.
Знаєте, я про дещо дізнався.
Шалена така історія.
Я дізнався про це минулого Дня звільнення, це правда.
Був такий собі чорний чолов'яга, який жив у Південній Кароліні,
коли був рабом,
і якому чомусь надав свободу його так званий «володар».
І коли цей господар надав йому свободу,
він подарував йому й ділянку землі.
Виявилося, що цей чолов'яга — знахідка.
В нього був гарний зір, він був здібний до фермерства.
Він обробляв цю ділянку землі дуже добре
та заробив багато грошей, але тут ця історія стає якоюсь скаженою.
Коли він отримав ці гроші...
цей селянин купив собі рабів.
Чули про таке? Ця історія відбулася насправді.
Він став не тільки володіти рабами, а ще й розводити їх.
Він встановив методи, що були такими жорстокими,
що навіть білі володарі рабів казали: «Йой, ти крутелик».
Він був скаженим, але він робив це,
просто тому, що так поводилися всі успішні люди в ті часи.
Він просто хотів бути у тренді. Відчуваєте кляту іронію?
Як може людина,
яка сама пройшла крізь рабство,
поширювати таке ж саме зло до людей, які схожі на нього.
Від цього зриває дах.
Шокує те, що зараз роблять фільм про це.
А цікава річ... що кіно називається «Космічні євреї».
Мораль цієї історії в тому,
що ця людина переслідувала концепт.
Концепт успішної людини,
цей чоловік лише дотримувався дорожньої мапи успішних людей.
Він йшов за тим, що називають «стимул».
Отже, усі ми боримося,
але я дуже зацікавлений
особисто розібратися в концепті «стать».
Бо в мене є діти, дружина та
мені подобається ця м'яка, волога та тепла піхва, яка є у моєї жінки.
Але це не означає, що інша думка про це не має права
на існування.
Років 16 тому я виступав у клубі в Окланді,
це був перший раз,
коли я дізнався, що спільнота трансів обурилася на мене.
Я був ніким, щойно покинув шоу Шапела.
Виступав у якомусь зачуханому клубі,
жартував про трансгендерів, це було 16 років тому в Окланді.
Мої мовні навички не були ще такими відточеними як зараз.
Тоді я перегнув палку, казав речі
на кшталт «трансюня», я не знав, що це образливо, піднялась жінка
та всипала мені тоді прочухана.
Почала волати, впевнений, що це була жінка.
Вона називала мене гомофобом та подібними словами,
я таких слів навіть ніколи й не чув, це було дивно.
Я не пішов, а стояв і дивився на охорону,
ніби кажучи: «Агов, заберіть цю хвойду звідси».
Я продовжував так виступати.
А потім вона пішла до преси.
І ось вже якесь гейське видання написало
всі ці речі, які вона казала мені, про мене у своїй газеті.
Перекрутили мої жарти, назвали гомофобом,
всі ці слова, які я раніше ніколи не чув, але
кожного разу потім, коли я розмовляв з кимось з їх спільноти,
вони завжди цитували уривки з цієї статті.
А найбільше мене зачепила фраза, яку я досі ненавиджу,
вони написали: «Він ображав людей, які мають менші привілеї в суспільстві».
«Ображати людей, які мають менші привілеї», — що це, в біса, означає?
Йдемо швидко далі.
На вулиці 2019 рік.
Я в ресторані в Огайо, в дуже приємному ресторані.
Йде тиждень святкування Дня подяки.
Чесно кажучи, це не дуже приємний ресторан,
просто приємний ресторан для білих людей із Огайо,
які окрім свого села нічого не бачили.
Ресторан «Picture Chili's».
Ось я сиджу в барі, п'ю собі напій,
окрім мене через декілька стільців в барі сидить ще жінка.
Старша за мене, сидить наодинці, мені стало прикро за неї,
бо тоді був святковий тиждень.
І я попросив бармена налити їй за мій рахунок.
Я намагався поділитися гарним настроєм. Дарма я це зробив.
Жінка захотіла поспілкуватися.
Вона не була злою, навпаки, приємною, але вона хотіла поговорити,
знаєте, коли братик хоче напитися,
йому по цимбалах усі балачки про ремонт у ванній.
Отже, я сиджу, намагаюся бути чемним.
А вона: «Кахлі як у метро? Боже мій».
Але раптом вона щось таке каже.
І це привертає мою увагу.
Вона каже: «Дочка повертається додому на свята».
А я: «Це ж чудово, не будете на самоті святкувати».
А вона продовжує, розказує, яка чудова в неї дочка.
У її дочки новий агент, вона працює у Голівуді,
знімається у фільмах та на телебаченні, й усе таке.
Вона все це мені каже, а я гадаю, ця жінка така мила.
Вона, мабуть, не здогадується, хто я такий.
Як я заробляю гроші,
бо я знаю,
чим там твоя донька займається сама в Голівуді.
А потім вона каже: «Подивитеся її фото?»
Ні, я не хочу дивитися її фото,
та що мені робити?
І я кажу: «Добре, з радістю подивлюся».
Я беру її фотографію, і все, що я кажу,
«Боже...
вона дуже чарівна».
Жінка забирає фотографію,
дивиться на мене, ніби спіймала мене на гарячому.
Гадаю: «Що це мало б означати»? А вона така: «Вона трансгендер».
І раптово розумію: «Дідько, ця хвойда точно знає, хто я такий».
Я справді обурився на цей фокус,
бо такі фокуси позбавляють мене відвертості.
Якби був відвертим, не страждав би.
Я б подивився на світлину та сказав:
«Йосип голий, щелепа наче у боксера, а шия як у борця.
Це що — хлопець?
Ваша донька — хлопець?»
Але я не можу так сказати.
І це дуже напружує.
Йдемо швидко далі, минуло кілька днів після жінки.
Вже середа.
А в четвер уже День подяки,
а я у зовсім іншому барі,
і цей бар, кажу вам, зовсім не миле місце.
Там брудно, це такий бар, де верхня полиця знаходиться
під раковиною.
Це місце, де бухають бідні білі. Такі собі натуральні білі.
Знаєте, про що я? Такі білі, які вірять у конспірологію,
обожнюють Трампа, розумієте? Такі білі люди з Мічигану.
Дуже смішно!
Пам'ятаю, якось я був у саме такому барі.
Я там напився, був п'яний як чіп,
звертався до кожного, хто там сидів,
а потім сказав: «Слухайте сюди. Пригощаю всіх випивкою».
А ці пиворізи такі: «Ура!»
Бармен знав, що я напився, та відвів мене у сторону.
«Пане Шапел, ви впевнені в цьому?»
Це ж коштуватиме вам 16 доларів.
Важкі часи для білих.
А це були якраз святкові вихідні, розумієте?
Ці п'янчуги гуляли як скажені бджоли.
У барі була вечірка, усі волали такими голосами.
Знаєте, як волають білі перш ніж лінчувати,
а вони саме так й волали.
Я був на підпитку.
Я озирнувся через плече, мені здалося, я марю.
Вгадайте, кого я побачив?
Я гадав, у мене видіння, я подивився в інший бік зали
та побачив там...
цю хвойду-транса зі світлини.
Я не міг у це повірити.
Я сказав: «Що робить транс у такому місці?
Тут дуже небезпечно».
А вона була з двома великими, м'язистими чорними геями.
Я їх не знав, але був упевнений, що вони геї.
Член у роті не зробив би їх більш геями,
ніж вони виглядали тоді.
В них був вираз обличчя як у геїв із 80-х. Знаєте такий?
Пригадайте 80-ті,
тоді геї виглядали постійно здивованими.
«Закрий, в біса, свого рота, чому ти такий здивований?»
Ті хлопці були здорові, наче тренери Джассі Смоллетта.
Я собі гадаю: «Кнур ефіопський, ці дурбелики у халепі».
Я такий підіймаюся,
а всі у барі мене люблять, і роблю із цього цілу виставу,
щоб усі могли мене почути.
Я підходжу прямо до неї і такий:
«Привіт! Я зустрів твою мати позавчора
і вона розповіла мені, чого ти досягла в Голівуді.
Можу побитися, що ніхто
з цієї діри
ніколи не досягне всього цього, я пишаюся тобою.
Ласкаво просимо додому».
І увесь бар: «Ура!»
І я кажу: «Фух».
«Це надасть їй деякий час».
Зрозуміли, про що я?
Ще пару чарок та ці п'янички почнуть залицятися,
шукаючи її піхву, якої в неї може й не бути.
А вона була така грациозна.
Сказала: «Дякую». Ми пожали руки,
а коли жали руки, її обличчя стало злобним, точно як у матусі.
І вона така: «Але прошу, не принижуйте моїх людей, мою спільноту».
Йой, мені це не подобається.
Зазвичай, я б не звернув уваги, та я був п'яний як квач.
Кажу їй: «Що ти маєш на увазі, лялю?»
Я спеціально назвав її лялею, бо не хотів руйнувати її прикриття.
Виявилося, що вона не ховається.
Вона всім це розказала й пишалася цим.
І принизила мене на очах усіх.
Кричала на мене, згадувала речі з тієї статті.
Ви — гомофоб, ви — це, ви — те.
Постійно хлопала у долоні, ось так.
«Я все про тебе розповім».
Я: «Де ти це почула?» Її не зупинити:
«Я тобі дещо розповім, солоденький».
Дуже образливо.
І вона постійно називала трансів своїми народом.
Хіба це не дивно? «Мій народ це, мій народ те».
Питаю: «Що це за твій народ?
Тебе що, викрали у Трансильванії та тримали тут у рабстві?»
А вона: «Мій народ бореться вже декілька десятиліть, любий, десятиліть».
Я дивлюся на цих негрів-геїв та такий:
«Може, ви, чорні браття, ще щось розкажете цій хвойді?
Кліффорде, Кліффорде?»
Я звісно перебільшую, вона насправді дуже мила,
у нас із нею все в порядку зараз, але тоді це мене дійсно зачепило.
А чому мене зачепило, бо ніхто, хто щось каже про мене,
впевнений, ніколи не бачив мене особисто, вони лише повторюють те,
що вони колись почули.
Всі, хто колись побачив мене, знають точно,
що в мене ніколи не було проблем із трансгендерами.
Якщо ви слухаєте мене дійсно уважно,
знаєте, що в мене завжди виникали проблеми лише з білими.
Я сперечаюся з білими протягом всієї своєї кар'єри.
Коли я гадаю, що підвісив вас на гачок, ви змінюєте правила гри.
«Та невже?»
-Так, дурнику! -«Гаразд».
А я вже дівчина, телепню, маєш поводитися відповідно.
«Називай мене дівчиною, телепню».
Це до біса дратує.
Ні, зробімо все, як було,
подивіться після шоу всі мої випуски на Netflix.
Послухайте все, що я казав про цю спільноту.
Я їм добре всипав.
Я кажу: «Скільки мені ще займатися вашим самовираженням?»
«Не можна про це говорити перед чорними».
«У Брукліні високі підбори — це засіб, аби почуватися спокійно».
Я питаю вас: «Чому для Брюса Дженера
змінити стать було легше,
ніж для Кассіуса Клея змінити своє ім'я?»
Якби ви слухали, що я кажу, я взагалі нічого не кажу про них,
Я кажу про нас, це «вони не слухають».
Це дуже дратує.
Вони звільнили людей, які набагато впливовіші ніж я.
Вони звільнили Джоан Роулінг, Боже.
Джоан Роулінг написала сама усі книжки про Гаррі Поттера.
Вона продала стільки примірників, що навіть Біблія дещо напружилася.
Її звільнили, бо вона сказала в інтерв'ю,
це трохи не те, що вона казала, вона буквально сказала,
що стать — це сталий факт.
І вся спільнота трансів просто оскаженіла,
вони почали називати її TERF.
Я навіть не знав, що це означає.
Але я знаю, що транси вигадують слова, щоб мати перевагу в суперечках.
Отже, я подивився.
TERF — це акронім.
Означає радикальних феміністок, що виключають трансгендерів.
Є такі люди, група жінок, які...
ненавидять трансів.
Їм по цимбалах жінки-транси,
та вони дивляться на них,
як ми, чорні, дивимося на чорну пику.
Це їх ображає: «Ця сволота хоче виглядати як я».
Взагалі, я не маю про це розповідати,
бо я не жінка, а також я не транс.
Але як ми встановили...
я — фемініст.
Так і є.
Граю за команду TERF.
Бо я згоден.
Я погоджуюся.
Стать — це сталий факт,
маємо подивитися на це очима жінки.
Подивіться на це ось так, Кейтлін Дженнер,
яку я якось зустрів, є прекрасною особистістю.
Кейтлін Дженнер... обрали жінкою року.
У її перший рік у якості жінки.
Хіба це не диво?
Вони перемогла всіх хвойд із Детройта. Перемогла всіх вас.
В неї навіть не було жодної менструації, хіба це не диво?
Якби я був жінкою, мене б це дуже зачепило. Мене й так це зачепило.
Якби я хотів отримати нагороду та сидів у залі,
а там диктор: «І премію "Негр року" отримує... Eminem».
Йосип голий.
Стать — це факт, точно кажу.
Кожна жива істота в цій кімнаті, кожна жива істота на Землі
має з'явитися на цей світ крізь ноги жінки.
Це факт.
Отже...
Я не кажу, що жінки-транси не є справжніми жінками.
Я лише кажу, що їх піхви...
розумієте, про що я?
Я не кажу, що це не справжні піхви, це щось на кшталт
фантомної піхви чи піхви нізвідки, розумієте?
Вона нагадує піхву, але не є справжньою піхвою, чи не так?
Це не кров, це буряковий сік.
Відчуваю, що я знову у халепі.
Перш ніж піти, дещо вам розповім,
бо це дійсно стосується нашої розмови.
Хочу, щоб ви знали, що однією з найкрутіших людей, яких я зустрічав,
була жінка-трансгендер.
І це не чоловік, якого я колись знав,
який став жінкою, ця жінка стала трансом до того як я з нею познайомився.
Вона мешкала у Сан-Франциско, її звуть Дафні Дормен.
Я колись давав там десь 18 концертів,
іноді в Окланді у клубі «Брудне лігво»,
і вона була там, біла жінка-транс, багато сміялася,
голосно та завзято, з усього, що я казав.
Особливо з жартів про трансів, мене це дивувало...
бо вона сама очевидно була трансом.
І одного вечора після концерту ми зустрілися.
І виявилося,
що вона завжди мріяла бути комедійним артистом.
А я був її героєм.
Це було дуже зворушливо, я не можу ставитися погано до того,
хто так до мене ставиться, ми потоваришували.
Коли я виступав з програмою «Батоги і каміння»,
я випадково потрапив у Сан-Франциско
та хотів там виступити.
Але мені був потрібен хтось на розігрів і я згадав...
цю жінку-транса, отже я зателефонував їй.
Назвав себе,
сказав: «Дафні, це Дейв Шапел».
Вона не могла повірити.
А я їй: «Я у Сан-Франциско».
А вона раптово почала казати якусь маячню, а я такий:
«Заспокойся, мене не цікавить секс, я лише...
Я лише телефоную, бо в мене концерт, а на розігрів нікого немає.
Хотів спитати, може, ти виступиш?»
А вона така: «Дідько, авжеж».
Отже... тоді я цього не знав,
але ця жінка виступала зі стенд-апом лише вісім разів у своєму житті.
Занадто маленький досвід,
і ось вона мала виступати на розігріві у того, кого багато називають цапом.
Вона була ніби аматором, але
на практиці показала себе справжнім профі.
Вона скінчила виступ раніше, мені це подобається,
бо люблю людей, що слідкують за часом.
Вона вдягнулася дуже стильно,
навіть такий гомофоб як я сказав їй: «Виглядаєш класно».
На сцені поводилася як справжній комедіант,
міцно тримала мікрофон, рухалася усередині сцени
та дивилася на гостей як гангстер. Вам би сподобався її виступ.
Ця хвойда бомбила усі 45 хвилин.
Я не перебільшую, юначе, це шоу було просто жахливим.
Не можливо слухати.
Моторошне.
А потім вона запросила мене, і знаєте,
я був як ковток джерельної води після пригорщі солі.
Публіка була щаслива мене побачити.
Я просто вразив її.
Але, що дійсно мене вразило.
Будь-який інший комедіант, якого я знав, після такого поганого виступу як в неї,
тихенько би пішов заднім виходом з театру та плакав усю ніч,
але тільки не вона.
Вона навіть не пішла з виступу,
а сіла на видному місці.
Коли починаючий комедіант дивиться виступ досвідченого артиста,
ми називаємо це «слухати урок».
І ця хвойда повністю прослухала мій урок, сиділа прямо тут
та реготала так завзято, як зазвичай вона регоче,
ніби нічого поганого з нею не сталося.
А я дивився її виступ, і це погане якраз і сталося з нею.
Вона напилася.
І почала звертатися до мене, коли я виступав,
як людина звертається до телевізора на самоті.
Саме так і робила.
Це мене не бентежило, бо я її знав.
Але людям це не подобалося, бо її жарти були пласкі.
Потім піднявся хлопець з тогу боку зали,
а волосся у Дафні тоді було пофарбоване у білий колір,
і хлопець закричав, його клята міць була дуже відчутна.
Він кричав: «Агов, Дафні!» Усі завмерли,
з'явилася напруга.
Ми не знали, хто він: просто хуліган або професійний вбивця...
і він спитав:
«В тебе килим кольором як і штори?» (Лобкове волосся кольором як й на голові)
Це було дуже грубо.
Публіка в залі заревіла, бо це був дуже злий жарт.
Всі заревіли окрім Дафні.
Вона наче засміялася, це було дивно.
І потім, навіть не обертаючись,
вона відповіла: «Пане, в мене немає килимів,
в мене дерев'яний паркет». І все.
І все.
Боже, коли вона це відмочила, в залі наче дах зірвало.
Позбулася всієї напруги за допомогою одного жарту.
Усі 45 хвилин її виступ був наче тухлі яйця.
Але після цього жарту їй пробачили усе.
Я продовжив виступати, а вона продовжила звертатися до мене.
І раптово звичайне шоу перетворилася на щось значно крутіше ніж просто виступ.
Це перетворилася на розмову
між чорним чоловіком і білою жінкою-трансом,
і ми почали по-справжньому запалювати.
Усі питання, які вам здаються занадто грубими, щоб спитати,
я почав запитувати,
а вона відповідала, і її відповіді були дуже смішними.
Люди просто падали зі своїх стільців,
а в кінці виступу я сказав їй: «Дафні,
це було дуже весело».
Та продовжив: «Я тебе просто обожнюю, але не розумію,
про що взагалі ти говориш».
Усі просто реготали
окрім Дафні.
Дідько, вона дивилася на мене, наче я більше їй не просто друг.
Наче, я щось більше за себе, ніби, в мені цілий світ.
І вона відповіла: «Не потрібно, щоб ти мене розумів».
І я такий: «Що?»
А вона каже: «Мені лише треба, щоб ти повірив...»
Прямо так вона й казала: «... що в мене є такі ж людські відчуття».
І коли вона це сказала,
увесь натовп зітхнув.
Я подивився наче герой з «Бійцівського клубу».
Та сказав: «Я вірю тобі, хвойдо».
Бо вона нічого не казала про те, як до неї слід звертатися.
Вона не казала, що я потрапив у халепу.
Вона просто попросила: «Повір, що я звичайна людина, яка з цим живе».
Знаєш, я вірю тобі, бо споріднені души впізнають один одного.
А потім я сказав усім: «На добраніч». Зала ніби збожеволіла,
аплодисменти та скандування лилися рікою,
і я сказав: «Не забувайте про Дафні, яка була на розігріві».
Увесь натовп піднявся на ноги.
Я подивився на неї, сльози текли з її очей,
вона не вірила, що це відбувається.
Я не вірив, що це відбувається, бо її виступ був лайном.
Це був чудовий вечір.
Пам'ятаю, тоді також виступав великий Пол Муні,
ще багато артистів, веселі негри також.
Ми всі пішли за куліси,
пили, розважалися та сміялися,
а Дафні заволоділа всією увагою, до всіх знайшла підхід.
Розважала усіх, розповідала шалені історії, які з нею відбувалися.
Ми багато тоді сміялися,
вона щось розповідає, ми сміємось.
А я так дивлюся та розумію: «Дідько, вона ж кумедна».
Я відвів її у бік та кажу: «Ти дотепна,
але я це не відчув, коли ти була на сцені».
«Ти щось робиш неправильно, але я допоможу».
«Коли матиму концерти в Сан-Франциско, виступай на розігріві,
а я даватиму тобі деякі поради,
подивимося, що вийде».
А вона така: «Ти серйозно?»
А я: «Так».
Вона раптово обійняла мене та стиснула дуже міцно.
Я швидко її відштовхнув, бо я ж гомофоб.
Та кажу: «Тримайся дистанції, хвойдо!»
Коли з'явилися «Батоги і каміння»...
багато трансів обурилися на мене
ти витягнули мене у Twitter.
А мені це по цимбалах, бо Twitter — це віртуальне місце.
А найважче для особи —
це піти проти своєї зграї,
якщо вони не згодні, і Дафні це зробила для мене.
Вона написала твіт, чудовий твіт, у якому сказала наступне,
це майже дослівно, що вона сказала.
Вона сказала: «Принижувати когось означає, що ви думаєте про когось погано,
але я знаю його, він ніколи так не вчинить.
Він нікому не лестить та нікого не принижує,
він просто вказує на проблеми, в цьому він справжній майстер». Так і сказала.
Чудовий твіт, справжній друг, для цього має бути велике серце,
щоб захистити мене так, як зробила вона,
а спільнота трансів просто познущалася з цієї хвойди у Twitter.
Багато часу вони нападали на неї, а вони трималася свого,
бо вона дотепна.
Але через шість днів після цього чудового вечора, який я вам описав,
моя подруга Дафні покінчила з собою.
Так і є, це все правда, моє серце просто розбилося.
Так. Це не жарт.
Було це через їх цькування чи щось сталося в її житті?
Не знаю, але цькування явно не допомогло.
Я дуже на них злився. Я дуже злився на неї.
Гадав, що Дафні ошукала мене.
Вона завжди казала, що відчуває себе жінкою.
А тоді раптово йде на дах свого будинку
та стрибає вниз, вбиваючи себе.
Очевидно...
лише чоловік у змозі зробити такі гангстерські речі.
І ще ось що.
Дуже важко жартувати на такі теми,
але я абсолютно впевнений, що Дафні цей жарт сподобався б.
Саме тому вона була моїм другом.
Я читав її некролог
та дізнався, що в неї залишилася дочка.
А щойно я це дізнався, і це правда,
мені написав Андерсон Купер із CNN.
Він був дуже милим та написав:
«Мені дуже шкода твого друга».
А я у відповідь: «Новий номер, хто це?»
А він: «Андерсон Купер».
І я такий: «Андерсоне, я маю знайти її родину».
І він одразу мені надіслав
номери телефонів та всю інформацію.
Якщо вам буде потрібно щось дізнатися про якогось гея,
зателефонуйте Андерсону Куперу з CNN.
Цей хлопчина швидше ніж Google.
Я зв'язався з її родиною
та заснував трастовий фонд для її дочки,
бо знав, що це єдине, про що вона дійсно піклувалася.
Не знаю, що транси зробили для неї,
та мені байдуже це, бо я відчуваю,
що вона була не з їх зграї, а з моєї.
Вона була комедіантом у душі.
Її дочка дуже маленька, але я сподіваюся дожити до тих часів,
коли їй виповниться 21 рік,
бо я хочу передати їй ці гроші власноруч.
І вже тоді,
вже тоді, я підготуюся до розмови,
до якої я не готовий зараз.
Але я точно скажу тієї дівчинці: «Юна пані,
я знав твого батька.
Він був чудовою жінкою».
Емпатія не знає сексуальної орієнтації. Емпатія не знає кольору шкіри.
Емпатія бісексуальна. Вона торує свій шлях обома напрямками.
Обома напрямками.
Пам'ятайте, що позбавити людину засобів для існування дорівнює його вбивству.
Благаю вас, не звільняйте DaBaby.
Кевін Харт все життя мріяв вести церемонію вручення Оскарів,
а щойно він отримав цю роботу, вони відмінили саму церемонію!
Це не справедливо.
Це його не вбило. Кевін — дужий хлопчина.
Але я впевнений, це розбило серце нашому знайомому Кліффорду.
Всім кінець
ЛГБТІК, ЛМНОПКІЗ, всім кінець.
Я більше не скажу жодного жарту про вас,
поки ми усі не будемо впевнені, що посміємося над ним усі разом.
Кажу вам, це кінець. Більше не буду про це розмовляти.
Все, що я прошу від вас, прошу зі всією покорою,
будь ласка, зупиніться
принижувати та цькувати мій народ.
Дуже вам дякую й гарного вечора.
СТАЛО СПРАВЖНІМ ШОКОМ ДІЗНАТИСЯ, ЩО ПРАПОР, ЯКОМУ ПРИСЯГНУВ НА ВІРНІСТЬ,
НЕ ПРИСЯГНУВ НА ВІРНІСТЬ ТОБІ
ЖИТТЯ ЧОРНШКІРИХ ТРАНСІВ МАЄ ЗНАЧЕННЯ
ПРИПИНІТЬ ВБИВАТИ ЧОРНОШКІРИХ
НАЗВІТЬ ЙОГО ІМ'Я
ПРИСВЯЧУЄТЬСЯ НОРМУ
Переклад субтитрів: Роман Нікулін