Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
TOMTELAND
God morgon! Det här är Tomtenisseradion. I dag har alla mycket att göra.
Utomhus är det sköna minus 32 grader och kraftigt snöfall.
Ha det så roligt på jobbet! Ho ho!
JORDEN
Starta produktionen!
Albert!
-Snyggt. -Jag fick ett bra pris av Tandfen.
Hon skaffade mynt på banken en gång i veckan.
Hundratjugo renar, automatväxellåda.
-Uppvärmda säten. -Och vinterdäck.
JULTOMTEN
Här har vi den unga Charlie Chaplin, som fick ett plommonstop.
Flera år senare blev han en berömd skådespelare.
Här får en ung Alfred Nobel tändstickor,
och några årtionden senare uppfann han dynamiten.
-Ved ni vad tomtens fru heter? -Mary Christmas.
Du kunde ha sagt att du inte vet.
-Ungar! -Albert!
-Vad vill du bli när du blir stor? -Jag? Den bästa tomtenissen i hela landet!
Som du.
Inte jultomten?
Det går bara inte ihop.
Han flyger bara runt med julklappar, men ingen tror på honom.
Kanske det.
Jag ska berätta en hemlighet. Jag vill inte heller vara tomten. Vet ni varför?
Nej.
-Vet ni? -Nej!
Har ni pratat med Tomtemor?
Vem vill ha en Albert-t-shirt?
TATRABERGEN
-Inte för högt? -Lägre skulle vara bra.
Du kan ändå inte sjunga.
-Kan jag inte? -Det kan du inte.
Piotrek! Vad gör du?
Hej!
Hör ni!
Inte så högt! Ni ska sjunga, inte vråla som vilda djur.
-Du har också varit ung. -Kazio…
David, kom! Sjung en julsång för morfar.
Morfar, jag kan inte, vi jagar en ren! Pappa vill stoppa oss!
Vilken ren?
Den är osynlig. Magisk.
Jaså?
-Jag vet inte hur det blir i Warszawa. -Det känns bara så långt borta, mamma.
-Men David är så glad här. -Jag vet, men kan han växa här?
Där har de bra skolor och kultur. Den enda biografen här är alltid slutsåld.
Det är så vackert här.
Frisk luft. Vad mer kan man önska?
Operahuset och filharmonin finns i Kraków.
-Och han kanske äntligen växer upp. -Han är bara tio.
Jag menar inte David.
Ho ho! Tomtenisse Toshiro Wakabayashi här.
Mina damer och herrar, i år, precis som förra året,
för femte året i rad, blir årets anställde…
Tomtenissen Albert!
Hur gör du det? Varifrån får du all din julanda?
Jag vill tacka alla mina fans och alla människor på jorden.
Att bli beundrad och veta att ni älskar mig ger mig kraft…
Ursäkta, Albert.
Det kanske är dumt, men människor kan inte se vår tv-kanal.
Inte?
Synd för dem. Än är sista ordet inte sagt.
Jag önskar dig lycka till.
Hur var det?
Allt var inte helt sant.
Allt är tack vare dig.
Jag ville verka blygsam.
Ingen älskar dig som du.
Var inte avundsjuk, okej? Var inte det.
Jag tänker på andra varje dag.
Jultomtepatrullens galna äventyr.
-På allvar? -En fantastisk bok.
Spännande, fina bilder. Jag läste den från pärm till pärm. Gör det du med.
Men, Piotrek… Han tror ju på allt det där tramset.
Hans klasskompisar kommer att skratta åt honom.
Det är inte trams, och dessutom är den från tomten. Jag slår bara in den.
Vänta tills du ser din.
Jag är redan rädd.
Det borde du vara.
Kan jag inte få en dålig julklapp för en gångs skull, som andra kvinnor?
Jag vet inte… En körsbärsurkärnare, herrstrumpor…
Julens magi tillåter inte det.
-Men är det här tillåtet? -Javisst.
New York är insnöat.
Ta det försiktigt över Karibien. Möjlig orkanvarning.
På grund av den globala uppvärmningen är det ingen snö i Europa i år,
förutom i bergen i Masurien och Suwalki.
Lufttrycket är ganska normalt.
Tron på julens magi hos barn upp till tio år är stabil.
Men julandan är bara på 90 procent.
Vet du vad de instrumenten är bra för? Gör du det?
De schweiziska var bra.
Givakt!
Sluta ringa, det är irriterande!
-Chefen… -Den här. Den här…
-Chefen, kan du stå still? -Vad händer?
Aj. Vad gör du?
Ett svart hår. Ingen borde se det.
Men jag är osynlig, så hur kan de?
Okej…
-Ho ho, chefen! -Ho ho!
Underredet är kontrollerat. Renarna är fyllda med biobränsle.
Kometen klagar på mjäll, Rudolf på sina nya hästskor.
-Han måste bara gå in dem. Nåt mer? -Albert…
-Tomtis! -Inget.
Tomtis!
Älskling! Nej, vänta! Du glömde din andra middag.
-Jag kommer inte hinna äta! -Ät upp allt. Selleri, ångad broccoli…
Ingen snabbmat! Inte med ditt kolesterol.
-Håll ett öga på honom. -Ja, frun!
Ta det försiktigt.
Allihop.
Mina tomtenissar…
-Ho ho! -Ho ho!
Okej, då flyger vi!
God jul!
-God jul. -God jul.
God jul, flickor.
Kasiula, för dig önskar jag att du kan komma överens med Maciek.
Jag vet, du är arg. Men han är en tjur. Man kan inte lura naturen.
Morfar, kommer djuren att tala med mänskliga röster i kväll?
Självklart, som vanligt.
Efter midnattsmässan ska jag också prata med Kasiula.
-Vad säger hon? -Samma sak varje år.
Hon vill flytta till storstaden för att vara nära operan.
Mycket lustigt.
Kasiula säger inget sånt trams.
Hon trivs här.
Eller hur, Kasiula?
Kom nu! Mormor säger att pirogerna blir kalla.
-Vi kommer. -Underbart.
Och vad ska jag önska åt dig, sötnos?
Jag vet inte. Att Piotrek ska tappa bort den där mössan.
Pappa, tror du att tomten redan har kommit med julklapparna?
Hundra procent.
Vänta lite. Hörde du?
Bjällror.
Kan du se tomtens osynliga släde där?
Den är verkligen osynlig.
Titta. Rudolf är längst fram. Bakom honom kommer Dunder.
Kometen.
Tomten sitter i släden.
Jag ser inte vem som kör den. Nån nisse?
Det är Albert!
Ja, det är Albert.
God jul!
Ho ho!
Vad gör du, för alla renars skull? Folk kan ändå inte se oss.
-Varför vinkar de då? -Ja…
De vinkar för att värma upp sina domnade händer.
Kom igen!
Herdarna kom till Betlehem
De spelade på sin lyra för Jesusbarnet
Hylla himlarnas härlighet
Må det bli fred på jorden
Hylla himlarnas härlighet
Må det bli fred på jorden
Bravo!
-Bravo, ungar! -Kom, så sätter vi oss.
Varsågoda.
Nej!
Den här platsen är för en vilsen vandrare.
Men han kommer ju aldrig.
-Man vet aldrig. -David. Kom hit.
Kom hit. För att säga sanningen är det en plats för de döda.
-Va? Snälla. -De kommer alltid gärna.
-Ja. -Där…sitter faster Aurelia.
Jag såg farbror Kornel i hallen.
-Just det. -Kornel.
Och bakom julgranen sitter som vanligt…
…gamla fru Popielak!
Piotrek, sluta säga så till barnen.
-Då kan han inte sova. -Hania.
Inte jag heller.
Hejsan, hoppsan, tra la la
Guds barn är fött
I Betlehem
-Miecio! -God jul!
Tack.
-Här är din sena vandrare. -Ja.
Slå dig ner.
Hania, Piotrek. Är det sant som folk säger?
-Ja. -Det är sant.
-På trettondagen är vi redan i Wilanów. -I Wilanów.
En gammal nisse erbjöd mig ett jobb på sin advokatbyrå.
Det gick inte att tacka nej.
Jag fick också ett jobberbjudande.
-Ja. -Det är lite sorgligt. Men…
-Grattis. -Tack.
Nästa julafton firar vi i Warszawa!
-Ja. Jag menar… -Javisst.
Ja… Jag vet inte om vi får plats.
Det gör vi. Sätt dig, Miecio.
-Jag kan inte. -Varför inte?
-Fyra hus till att besöka. -Å, Miecio.
-God jul. -God jul, Miecio. Tack.
Nu äter vi. Varsågoda.
Men… Ett ögonblick.
-Nå, vem har varit snälla? -Jag!
-Vad gjorde du där? -Var?
Du vet. I den där fjällstugan.
Jag? Inget.
Gör inte om det, Albert. Aldrig mer!
Kom igen, Rudolf! Kom igen, Kometen!
-Den är till dig. -Så klart.
Och det finns nåt för David också.
Hania, var är boken?
Tomtenissen Albert! Häftigt!
Har du bytt ut klapparna?
Nej. Det måste vara tomten.
-Mycket lustigt. -Magi.
WARSZAWA, ETT ÅR SENARE
En körsbärsurkärnare, precis som du ville.
TILL KÄRA HANIA
-Ja, chefen? -Hur går det?
-Är pirogerna färdiga? -Ja, vi…
Så bra.
Julen är viktig. Man kan inte improvisera.
Men det här är en annan sak. Presentationen börjar klockan 12.
-Det är en stor möjlighet för dig. Hej då. -Hej…
Jäkla sparvar!
Tusan!
Vad gör du? Jag har ju sagt att du inte får röra teleskopet!
Chefen, varför får vi inte ha kontakt med människorna?
Man måste vara försiktig med människor. De är oberäkneliga.
De älskar oss! Vi ger dem klappar och får massor av brev.
Har du träffat en människa? Jag har det, flera gånger.
Det är konstigt att nån som kommer med presenter kallas ett så hemskt namn.
Tjuv! Titta, det är en tjuv! Tjuv! Skynda er!
Det är farliga situationer. För människor, förstås.
Huset är omringat. Jag ser dig, skitstövel. Kom ut nu!
För mig var det en besvikelse.
Varje gång en förbipasserande såg mig på ett tak fick jag höra samma sak.
Där uppe, en tjuv! Tjuv! Fånga honom!
Jag erkänner att det är nåt särskilt med att lägga klappar under en gran.
Men ibland kan situationen förändras drastiskt.
Jag har dig, din skurk! Vad gör du i min dotters kammare mitt i natten?
Nu ska du få!
Magi är till stor hjälp.
TIJUANA, MEXIKO, 1963
Oavsett tid och plats är det alltid samma sak.
Ta fast honom!
Emilie-grejen gjorde mig mest besviken.
God jul, min lilla Emilie!
-Herregud. -Hon verkade vara ett fint barn.
Oh là là!
Visst, det hade gått några år…
Åttio år! Så nej…
Men med en vas?
Ja, men folk älskar mig.
-Dig? -Alla vinkade så hjärtligt.
Alla? Bara två. Och inte till dig. De kunde inte se dig.
Släden är osynlig. Hur många gånger måste jag säga det?
-Verkligen? -Ja.
Och alla som vinkade och tittade upp? Om de inte såg hade de inte vinkat.
Slutdiskuterat! Du ska vara den smartaste tomtenissen, men ibland är du så dum.
Gå och lägg dig. Det är strax jul. Då blir det mycket att göra. God natt.
Ho ho, chefen.
Vad är det, min son?
Det finns inte ens snö i Warszawa.
Lyssna. När jag var i din ålder
kunde jag bara drömma om ett sånt här hem. Eller hur?
Ett sånt vardagsrum. Jag fick…
…valla får.
Mata får.
Mjölka kor.
Hugga ved.
Och jag behövde gå fem kilometer till skolan.
Även på vintern. Förstår du? Ja. Och det fanns inga bussar.
Trivs du inte här alls?
-Nej, jag gillar vissa saker. -Som vad då?
Operan ligger i närheten.
Vi snackar så mycket.
Jag vet inte om jag sa att jag beställde kungens kostym till julspelet.
-Vet du från vem? -Så klart.
Precis. Den magiska skräddaren.
Den bästa kungliga kostymspecialisten i den här delen av universum.
Han klädde ingen mindre än kung Mattias den förste.
-Alla vet det. -Verkligen?
Toppen.
-Ja, det är toppen! -Tjoho!
Vänta. Du kanske är sjuk?
Nej, mamma…
Jag får känna på pannan.
Vi tar tempen.
Är du galen?
Jag ska ta din med.
Ho ho, Albert.
Vad gör du?
Inget.
Det ser inte så ut. Varför ser du så trumpen ut?
Jag är en tomtenisse. Vi ser ut så.
Varför gör vi allt det här, Erwin?
-Jag förstår inte frågan. -Inte jag heller.
Och det gör inte jultomten heller.
Han pratar strunt om julmagi,
men han springer bara runt med säcken och har aldrig upplevt julen.
Du har bara 62 procent.
Den är nog trasig.
Mitt liv är trasigt. Var ska jag få julanda från?
Vad menar du?
Vi älskar människor.
Det är därför vi ger dem julklappar. De älskar oss, vilket skapar julmagi…
Hur kan folk älska mig utan att se mig?
Jag jobbar hårt hela dagen.
Och? Vi gör ingenting hela året. VI jobbar bara en dag, när det är jul.
Och det är problemet! Det är bara jul en gång om året.
Även om du inte jobbar hela året, borde du vara ledig då.
Det är själva meningen med julen, att vara ledig. Man jobbar inte på julen.
Kom. Vi tar en rödbetssoppa med klimpar.
Vi pratar om gamla nissar.
Vi åker hem till mig, beställer kålpiroger och tittar på Ensam hemma.
Det vill jag inte. Jag sticker!
Men… Nu?
Vart då?
Jag vill förbättra min hälsa, uppleva en äkta jul och äkta julanda.
Men…
Vart ska du egentligen?
Dit där alla vinkar till mig.
Ur vägen.
Michal, passa!
Du, nya killen. Fånga!
Mes.
Chefen?
Va? Vad är det?
Vad är det?
Nå, ut med det!
Det gäller Albert.
Vad är det med honom?
Han har rymt.
Nej… Han bestämde sig för att ta ledigt över jul.
Eller, han tog inte ledigt… Han bara…
Åkte han till människorna?
JULGRANAR TILL SALU
Va?
Hejsan!
Ho ho! Jag ser att du känner igen mig.
Ni ser ut som tomtenissen Albert.
Bingo. Men du kan kalla mig Albert.
Kom nu.
-Visa mig runt. -Ursäkta!
Moi?
Lastbilen.
Ja. En vanlig lastbil. Det ser bra ut.
Den var en stor succé 2015. Alla ville ha en i julklapp.
Men var är min lastbil?
Den är här. Du får den gratis.
Vill du ha en julkram?
Visst.
God jul!
Varför är du så tyst?
Skulle ni kunna nypa mig?
Visst, men du, vi sa väl att vi skulle kalla varandra du, va?
-Okej. -Aj!
Var det ett bra nyp?
Det gjorde lite ont.
Mitt första nyp. Jag verkar ha talang för det.
Han hade problem med julandan. Det händer. Men varför sa han inget till mig?
Vad skulle du ha sagt? Jobba, jobba, jobba.
Du har rätt.
Fler utdelade julklappar innebär mer julanda. Det är så det funkar.
-Struntprat. -Förlåt?
Albert är ung och vill se världen.
Förstår du inte?
-Bland människor förlorar vi osynligheten. -Och?
Du får väl träna för att bli av med magen.
Sluta tröstäta godis. Du är rädd för att nån ska se dig.
-Det handlar inte om min mage… -Jag vet vad det handlar om.
-Människorna är rädda för oss. -Nej, inte alls.
Det är du som är rädd för dem. Du smyger runt på natten som en tjuv.
Det är tradition.
Visst. Att ta sig in hos folk genom skorstenar.
Det är oklokt och opraktiskt. För att inte tala om hur osäkert det är.
Å! Lite regn i stället för snö.
Du har väl saknat mig, va?
Mycket. Jag har tänkt på dig hela året.
Precis som jag föreställde mig det.
Du måste träffa min pappa. Han älskar dig.
Jag vet! Han vinkade i bergen förra året.
-Såg du det? -Så klart. Alla vinkar till mig.
Men jag minns dig och din pappa, för…
Nå? Varför minns du mig?
För att jag har toppenminne. Visste du att tomten tror att hans släde är osynlig?
Men du såg oss ändå.
Pappa visade mig. Han ser saker som ingen annan ser.
-Han känner magi med näsan och ena örat. -Och hjärtat. Hjärtat är också viktigt.
Han är klok, din pappa. Jag gillar honom mer och mer.
Mamma ser också saker som ingen annan ser ibland.
Du skämtar! Kan hon se renar?
Nej, andra saker.
Som att en mugg inte är så ren, eller…
Du! Stanna!
-Ho ho! -Vi springer!
-Var är min lastbil? -Jag tävlar gärna med honom. Ta mig!
Hördu! Passa den här.
Stanna!
Kom igen! Ta mig!
Vänta bara!
Kom igen!
-Vänta bara! Jag ska ta dig! -Hopp!
Kalla bad är bra för hälsan! God jul!
Glada människor gör mig glad. När de älskar mig växer julandan genast.
Men utan lastbilen kan han inte jobba.
Det är bra. Ingen jobbar på julen.
Säg det till mina föräldrar. De jobbar hela tiden.
Förlåt.
Det är min pappa.
God dag, Ers majestät.
En brevduva har precis meddelat att Ers majestäts kläder är färdiga.
Tack, pappa.
-Jag gillar inte att du är ensam. -Det är jag inte. Albert är här.
Min favorittomtenisse.
Hälsa honom från mig. Med honom får du inte tråkigt.
-Du berättar allt senare, okej? -Visst.
-Hej då! -Hej då!
Tänk att han gillar mig så mycket när vi knappt känner varandra.
Han visade mig släden i himlen.
-Jaså? -Han sa att du körde den.
Jag såg dig också, men han kan se bättre för han kan känna magi.
-Med ena örat. -Precis.
-Nå? -De har kul.
-Har ingen slagit honom med en vas än? -Sånt händer bara dig.
För att bara jag har träffat människor.
-Har han inte avslöjat sig? -Nåt stinker här.
Nej. Jag undrar om han håller en låg profil.
Han gjorde en lastbil till en leksak och skor till en cykel.
Är han galen?
Nissar är så tråkiga och förutsägbara. Med dig känner jag att vi kan vara vänner.
-På allvar? -Om du vill, så klart.
Ja, väldigt gärna!
Förra året, när jag vinkade till dig och hittade figuren…
-Fick du den? -Ja.
Jag gillar mina figurer, men jag visste inte…
Jag älskar den! Jag skulle byta alla mina leksaker mot den.
Jag har byggt ett helt hus åt den.
-Vill du ha en till? -Gärna.
Titta. Pang!
Version XXL.
Va? Gillar du den inte?
Herregud… Mammas julgran.
Gillar du det inte?
Jo, den är cool.
"Cool"? Bara "cool"?
Jag skulle säga att den är…grym.
Fantastisk. Men…
Men en räcker.
Du lärde honom det.
Jag?
-Vem säger att människor älskar klappar? -Det gör de väl?
Vet du hur många brev jag får?
-Bara från Kina… -Har du svarat på nåt?
"Kära människa. Hur mår du? Kom förbi, min fru gör en kaka. "
Vems fru?
-Hur många har du? -Ja…
Å nej! Vill du bjuda hit folk?
Varför inte? Tror du att en julklapp ordnar allt?
Att det räcker att ge ett barn en mobil? Albert tycker så. Du är en dålig förebild.
Det är nåt som stinker här.
-Renar? -Renar.
Renar.
David.
Vi är ju vänner.
Så klart!
Så var inte blyg.
Om du vill kan hela lägenheten bli full av figurer. Säg bara till.
Det räcker faktiskt så.
-Du litar inte på mig. -Så klart jag gör.
Du är den bästa tomtenisse jag nånsin sett.
Jag behöver ingen tv för att förverkliga en önskan.
-Bara en nöt eller en mandarin… -Vi har mandariner.
-Toppen! -Många mandariner.
Vänta, jag hämtar några.
Mandariner är bättre än soffan.
-Hej mamma. -Hej, raring. Hur går det?
-Toppen. -Du är på gott humör.
Ja, jag hade många äventyr idag.
-Mår du bra? -Ja.
Mamma? Har du en önskan?
-Vilken slags önskan? -Vilken som helst.
-Vad menar du? -Jag frågar bara.
För om jag skulle träffa en tomtenisse som kan göra en gran till…
-Vad har hänt med granen? -Nej! Inget har hänt.
Raring, lyssna. Rör inte granen är du snäll.
Eller prydnaderna. De är inte billiga.
-Visst. -Du ska inte få den över dig…
Jag måste sluta. Jag älskar dig. Hej då.
Jag kunde inte låta bli.
-Ett trumset? -Ja.
-Vad använde du? -En nöt. Synd att du inte såg det.
-En nöt? -Ja.
Du är ett geni.
Det är sant. Visste du att din pappa ville ha ett?
Är du säker på det?
Så klart Jag kollade i tomtens register.
Jag vet inte hans senaste önskan på grund av GDPR.
Är du säker på att du inte blandar ihop pappa med…
-Nu litar du inte på mig igen. -Jo.
-Okej. -Jag är bara rädd att mamma…
Vad då?
Mamma fick mjölka kor. Och gå fem kilometer till skolan.
Även på vintern.
Och nu vill hon att pappa ska växa upp.
Din mamma säger bara saker. Tro mig.
Här är en klapp till henne.
Tack.
Och du, vad vill du ha?
Inget.
Ingen julklapp?
Jag behöver bara en kostym till julspelet, men den magiska skräddaren ordnar det.
Det är ett stort problem för oss! Magiska skräddare och nätbutiker.
-Vad kostar den? -En tia.
Är det kungadräkten?
Nej!
-Vad gör du? Ge mig den! -Vet du vad?
-Kanske…snöflingedräkten? -Du kan ta snöflingedräkten!
-Den är mer universell. -Universell?
Ge mig den. Jag såg den först!
-Snälla. Den ska vara till min son. -Tror du att jag ska ha den själv?
-Vi pratar om det. Jag betalar! -Hur mycket?
-Hur mycket vill du ha? -Femtio.
Okej.
-Jag har bara hundra. -Det går bra. God jul.
Idiot.
Herdarna kom till Betlehem
De spelade på sin lyra för Jesusbarnet
Hylla himlarnas härlighet
Må det bli fred på jorden
Hylla himlarnas härlighet
Må det bli fred på jorden
De dyrkade honom…
-Varför sjunger du inte? -Det är min första julsång.
Nej, den tredje. Du kunde redan två.
Ja, just det.
Men du måste lära dig många fler. På julafton sjunger vi hela kvällen.
Tack vare dig känner jag…
…att det är härligt att vara nära nån.
Sluta nu.
På allvar! Nu vill jag vara nära många människor.
-En massa vänner. -En bra idé.
Precis! Jag ger dem klappar, och de kommer att älska mig.
Visst.
Okej, grabben.
Ha det bra.
Och glöm inte din vän.
När du tänker på mig stiger min julandanivå.
Jag ska tänka på dig.
Okej. Hälsa din pappa. Jag sticker. Ho ho!
Ho ho ho!
Du har inte förändrats alls.
-Ursäkta mig, men… -Be inte om ursäkt. Bara le.
Låt mig nypa dig.
Vad gör du i mitt hem? Vill du sälja kabel-tv eller?
Nej. Jag kom ner. Är du förvånad?
-Sluta. Jag har aldrig sett dig förut. -Säg inte att du inte känner igen mig.
Förra året, i bergen. Du tittade på mig, jag tittade på dig.
Nej, jag är lyckligt gift. Du har fel.
Nej, du tittade på mig. Sen vinkade du till. Minns du?
-Jag minns inte att jag vinkade till… -Lyssna.
Använd inte gummiband. Då glider skägget bara ner.
-Det här är privat egendom. Gå, annars… -Ta det lugnt.
Lugna dig. I morgon är det jul.
-Glädje, magi och så vidare. Se så fint! -Du! Gå, annars ringer jag polisen!
Din lilla skämtare. God jul!
Pappa, jag har träffat tomtenissen Albert!
Vem var det?
Albert! Jag sa ju det.
Släppte du in en främling? Vi har ju pratat om det här, David.
Du sa att om det kommer en ren eller en dvärg så får jag…
Ja, men det var varken en ren eller en dvärg.
Det var en främling i en nissedräkt. Han kunde ha varit en tjuv eller värre.
Men det var en tomtenisse. Jag sa ju det.
-Vad sa du? -Att jag var med Albert!
Du sa att jag skulle hälsa till honom.
Han trollade fram ett trumset åt dig.
Va?
-Vad är det här? -Jag försöker berätta!
Jag träffade en tomtenisse som trollade fram ett trumset…
Nej. Enkel fråga, enkelt svar.
Berätta vad trumsetet gör här.
Du sa att du alltid ville ha ett.
-Sa jag det? När? -Ja…
Jag vet inte när. Tomten har det nedskrivet.
Vem är den här pajasen?
Den i lådan.
Halinka, visa upp guldörhängena jag köpte.
Ho ho! Hej.
Inte nu. Vi ska ta en bild!
Javisst. Snygg jacka, Halinka.
-Känner du honom? -Inte alls.
-Hur vet han vad du heter? -Ingen aning.
-Hur känner du min fru? -Jag besökte er med tomten.
Du lovade att sluta träffa Torsten!
-Det gjorde jag! Han kom bara en gång. -Han kommer tillbaka i morgon.
-Din jävel! -Vad gör du?
Nu vet jag!
-Nu vet jag! Du ska få. -Ta det lugnt.
Hur kan du inte känna Albert?
-Du vinkade till honom förra året! -Jag?
Ja! Du visade mig tomtens släde i himlen och sa att den körs av…
David…
Vi är upprörda. Det borde vi inte vara. Vi lugnar oss och tar allt från början.
Berätta hur du känner den där typen.
Vi såg honom i himlen.
Det var du som såg honom.
I dag föll han ner från himlen och blev överkörd av en lastbil.
Som tur var gjorde han den till en leksak. Lastbilschauffören blev ändå arg.
Var är granen?
Ho ho ho…
-Baśka? -Justyna? Vi har inte setts på evigheter!
-Ring mig. -Jag har inte ditt nummer.
Vänta…
Ho ho! Kan jag få ditt telefonnummer?
-Varför? -För att få kontakt.
Vara nära, känna julens magi.
Där jag kommer från gör vi det mer traditionellt, men…
Vad sa jag?
Som om vi inte hade andra utgifter. Köpte du ett trumset?
För tionde och sista gången har jag inte köpt det.
-Nån kille kom… -Albert.
David…
Han tog tydligen granen och lämnade trumset.
Albert? Men jag vet att du ville ha ett trumset.
Verkligen, pappa? Gjorde du det?
-Nej, det gjorde jag inte. -Varför ljuger du?
-För två år sen… -Jag sa att när jag går i pension…
Okej. Så du vill gå i pension nu?
Jag kan stå ut med vad som helst,
men du måste sluta ljuga och säga sanningen.
-Hur mycket kostade det? -Jag vet inte.
-Så mycket att du behövde sälja granen? -Det var inte jag.
Det var nissen! Han förvandlade granen till en figur,
och en nöt till ett trumset. Tomtenissar måste…
-För att pappa sa det. -Nej!
Jo, det gjorde du!
Tomtenissarna behöver alltid nånting för att förvandla det till nåt annat.
Hania, jag vet inte vad som hände.
-Jag såg en misstänkt typ vid dörren… -…som bar på vår gran.
Nej!
Men han tog den, eller hur? Lade han den i fickan?
Pappa, det måste vara femmilafickan!
-Pappa sa att i Tomteland… -Jag är trött på din pappas historier.
-Mamma har rätt. -Fjäska inte!
Börja säga sanningen. Och ta av det där fåniga skägget.
Hej, herdar, gå till stallet Gå dit och se miraklet
Guds son ligger i en krubba
Stackars man.
Han ska frälsa mänskligheten
Sjung, änglar och herdar
Kom igen då!
Hallå? Det är jul! Tomtenissen Albert har kommit från ett magiskt land.
Kom igen! Jag har med mig julklappar. Gillar ni inte julklappar?
-Mamma! -Titta inte.
Vill du ha en talande docka? Eller en elsparkcykel?
Vill du det? Vill alla det?
Biljetten, tack.
Mirek, det finns ingen enklare förklaring.
Jag har haft en haka sen jag föddes. Alla har det.
-Problemet är att nån har… -Pappa…
…limmat fast ett skägg.
Pappa!
Jag menar hår. Vad är det du inte förstår?
Vi försöker igen. En enkel fråga.
Kan jag använda lösningsmedel för att ta bort skägget från hakan?
Men det är…
Vad då, borsta det? Vet du vad?
-Idiot. -Skägget är äkta. Det har vuxit ut.
Tänk efter ett ögonblick. Tänk.
Vet du hur lång tid det tar att odla skägg?
Och varför är det grått om mitt hår inte är grått?
Men Tandfen…
Hon finns inte. Du är stor nog att veta det.
Och inte jultomten eller tomtenissarna?
Nej, jag är ledsen.
-Så hur kunde du se tomtens släde? -Det gjorde jag inte.
-Du sa ju… -Jag hittade på.
Jag blir galen…
Jag behöver din hjälp. Kom hit.
Jag blundar, räknar till tre, och du drar i skägget så hårt du kan, okej?
Okej.
-Om det var en tomtenisse… -Slutdiskuterat, David.
På tre? Är du redo? Ett…två…tre!
-Vill du slita av mig huvudet? -Varför ljuger du?
-Du såg släden. -Piotrek!
Här inne!
Vad…?
-Har du köpt pastan? -I påsen. Fyra paket.
Jaså? Jag ser bara choklad. Påsen är full. Chokladtomtenissar.
Borde jag bli orolig för dig?
Kanske nån tog min påse?
-Hur många fingrar? -Fyra?
Vet du inte?
Tog en tjuv Davids kostym till julspelet också?
Är kostymen fel?
Okej.
Va? Satte hon ett hänglås på kylen?
Så att jag inte skulle äta av julmaten.
Men sen blir det: "Ät, Stefan, ät. Låt inte maten förgås.
Jag lagade den åt dig."
Varje år.
Om man inte dör av svält, blir man sjuk av för mycket mat.
Kan du inte tillbringa julen som du vill?
-Som jag vill? -Ja.
Skojar du?
Vet du vad jag vill göra?
Nej. Bara tomten har tillgång till folks önskningar.
Tomten?
Nej.
Okej, då. Om jultomten fanns på riktigt…
…skulle jag inte sitta här, utan på en båt.
En liten båt. Bara för en person. Ingen familj.
Jag skulle bara fiska. Ensam.
Jag skulle dela en öl med mig själv och njuta av lugnet.
Är det din önskan?
Ja, precis.
Stefan!
Ursäkta mig. Har du sett…?
Hallå? Stefan, var är du?
-Älskling. -Låste du in dig på toaletten?
Nej. Värre. Mycket värre.
-Du skulle vänta här. -Jag tar båten hem!
-Hur går det? -Kan du hjälpa mig?
Fin båt.
Tack.
-Vill du byta den mot din jacka? -Är du galen?
Båten mot jackan!
Ta den!
-Är du säker? -Som aldrig förr.
Hallå!
Du!
Vart tog han vägen?
Hur mycket?
Fyrtio. Fortfarande på väg ner.
Han har blivit galen.
Albert, gör det inte. Det här är ingen bra idé.
Han vill ge några killar en bil.
-Bättre än ett strykjärn. -Vad menar du? Du ville ha ett strykjärn.
Jag nämnde det en gång, för 134 år sen. Sen dess har jag alltid fått ett.
Du borde ha sagt nåt.
Trodde du att jag behövde 134 strykjärn? Var ska jag ha dem?
Måste vi prata om det nu?
-Va? Jag vill inte. -Vad håller du på med?
Du ville ha en femma för en biljett för att komma hem. Bilen är snabbare.
Slå honom, Boguś.
Vänta. Tänk om han är en gris? Titta på hans öron.
Jag är ingen gris. Jag är en nisse.
Var snodde du den?
Jag trollade fram den.
Och varför inte en femma för en biljett?
Jag kan inte pengamagi.
Vänta…
-Är du galen? -Kom igen.
Vi kanske borde ta en tur?
Titta! Var är han?
Jag sa ju åt dig att slå honom.
-Ja, det gjorde du. -Vad ska vi göra med den?
Vi ger bort den.
Till kyrkan.
Jösses. Det är verkligen dina morföräldrars hus.
Jag vill be om ursäkt för att jag blev arg. Det var dumt.
Jag lovar att aldrig göra det igen. Säg bara sanningen. Vem var det?
Du är redan en stor pojke. Du borde veta en sak.
Det finns ingen jultomte. Och inga tomtenissar.
-Blir det ingen julafton i år då? -Va? Nej. Varför inte?
Julafton utan tomte och nissar?
Oroa dig inte, du får din julklapp.
Julen handlar inte om julklappar. De har du själv sagt.
En sak till. Som inte är så bra.
Jag vet inte hur, men det blev fel.
Till julspelet ordnade jag…en kanindräkt.
Magiska skräddare gör inga fel.
Det finns ingen magisk skräddare. Jag köpte dräkten åt dig, David.
Den magiska skräddaren gjorde alltid den finaste kostymen.
Nej. Jag och mamma gjorde kostymerna.
Vi hade inte tid i år.
Ja… Stanna inte upp för sent.
Jag känner lukten av renar överallt.
Vad gör du?
Jag fixar värmen.
Gör du det nu?
Är du vaktmästare när Albert är borta? Du borde åka dit.
-Vart? -Till människornas värld.
Ser du inte att jag är upptagen? Va?
Om jag inte fixar det, fryser vi ihjäl!
Om en tomtenisse förlorar sin julanda blir han en leksak,
och blir mindre och mindre tills han försvinner.
-Jag kan inte dela mig i två. -Men…
Vad är det? Ordna det på en gång!
-Jag hatar att använda magi. -I morgon åker vi till människornas värld.
-Hur visste du? -Vad då?
Vad har jag nu gjort?
Jag älskar ditt pokeransikte.
Vad är det här?
-Min handstil. -Säger du det?
-Hur öppnar jag? -Jag vet inte.
-Inuti finns en karta, va? -Vad då för karta?
Pappa gav mig alltid en karta, sen skulle jag hitta skatten.
-Herregud. Vilken skatt? -Piraternas skatt!
Låtsas inte att du inte vet vad det är.
Hania…
Jag älskar dig, men…
Där är kartan!
Hur öppnar jag?
Säg det igen.
-Vad då? -Det du precis sa.
-Säg det. -Jag sa att jag älskar dig…
Du är den bästa, mest underbara och magiska människa jag nånsin har träffat.
Och jag älskar dig också.
Jag tänkte att vi kanske borde göra kol igen.
Det kan vara lite kontroversiellt nuförtiden,
men det brukade fungera bra.
Sluta. Du kan inte ge nån en bit kol.
Jo! Du skulle bara se vad folk ger varandra.
De förtjänar kol.
Dessutom såg du hur de behandlar Albert.
Albert har det största egot av alla nissar jag känner.
Sen han blev en succé tänker han bara på sig själv.
Han försöker. Han delar ut klappar…
För att bli älskad. Det hjälper inte julandan.
Är du expert på julanda nu?
Bara så du vet, så är jag det. För att känna julandan måste man älska.
Vem? Människor? Du vet hur de är.
De startar krig och förstör naturen… De ser tomten och slår honom med en vas!
Sov nu.
När jag tänker på det blir jag helt skakig…
Sov nu. Vi har en lång resa framför oss i morgon.
Det var dumt av mig. Förlåt.
Jag var stressad.
Vi glömde hur man drömmer och har roligt och blev bara…
…tråkiga. Och vanliga.
Det är toppen att du köpte trumsetet.
En tall, en gran, ett litet staket…
Du ritade allt i detalj.
Vad har du gömt där?
Jag vet inte.
I morgon åker vi till mina föräldrar i bergen och önskar dem god jul.
Jag har en presentation. Och du har ett möte.
Skit också.
Ingen kommer att gå på Davids julspel.
Vad flyttade vi till Warszawa för?
Du ville det. För jobbet.
Jobbet. Vi jobbade där också.
-Det betalade inte lånen. -Lån? För att göra vad?
För att flytta till Warszawa.
Det är lite fånigt, va?
Du ville vara nära operan.
Piotrek…
Vad är det? Kommer skägget tillbaka?
Nej.
Du såg bra ut i skägget.
Jaså?
Tack.
Perfekt. Och så kronan och spiran.
Ska vi klippa av öronen?
Nej, det behövs inte.
Om du inte vill göra julspelet är det inga problem. Jag skriver en lapp.
Jag vill gå.
Han vill gå.
Det blir ett nytt julspel nästa år.
Men min kostym är gjord av en magisk skräddare.
Ja! Som gjorde kung Mattias kläder.
Och du ser verkligen… Du ser underbar ut!
Du är speciell och unik. Mamma älskar dig så mycket. Vi håller tummarna.
-Tacka pappa för den fantastiska dräkten. -Tack.
Inga problem. Kan du vänta i bilen?
Gå. Jag kommer strax.
Upp med öronen!
Jag tar den.
-Vill du att alla ska skratta åt honom? -Han gillar det.
-Du vet hur barn är. -Å, Piotrek. Det var så fint.
Varför måste du förstöra det?
-Det kanske var en magisk skräddare. -Ja. Jultomtens och Tandfens son.
Ha det bra, pappa.
Varför följer du inte med mig till jobbet?
Jag gör din favoritchoklad med massor med vispgrädde.
Nej, jag klarar mig. Den magiska skräddaren vet vad han gör.
Min son…
Jag köpte dräkten. Det finns ingen magisk skräddare.
Inga tomtenissar.
Och ingen magi.
Jag vet inte varför du säger det, men jag älskar dig ändå.
Och jag dig.
-Lycka till. -Tack.
-Du, nya killen. Fel högtid. -Coola öron. Jag vill också ha ett par.
Har-e du inte fel kostym på dig?
Fanns det ingen fårdräkt? Då hade du varit en fårskalle.
Han behöver ingen kostym för det.
Pojkar! Det räcker.
Vi ska börja. Är ni klara?
Är det din kostym?
Vi är era muntra gäster Sjung hej och var glad
Vi kommer med goda nyheter. Sprid dem över hela världen.
-Ingen fara, vi klarar det. -Men hur?
De tre kungarna kommer. Här är de!
Välkomna kungar, stora monarker.
Välkomna! Varför har Ers höghet så stora öron?
För att höra bättre, antar jag. Och svansen? För att…
Den magiska skräddaren har gjort den här dräkten!
Var är han?
Jag sa att presentationen börjar prick klockan 12.
-Visst gjorde jag det? -Ja.
-Hans bil är här. -Den kan inte göra presentationen.
-Han kanske behövde… -Vad då?
-Slösa med vår klients tid? -Gå på toaletten.
Jag avskedar honom. Han är körd.
Herr Kosmala!
Jag är ledsen, chefen.
I går satte nån kille på mig nåt på hakan.
Nåt som gör att det växer skägg, antar jag.
Kraftfulla grejer. Det sitter fast…
Jag menar, jag kan raka av det, men det kommer tillbaka…
Jag vet hur det låter. Jag säger upp mig i morgon.
-Den där killen… -Vilken kille?
Som… Han. Har han nåt för huvudet?
Du menar…för hjärnan?
Nej. Mot skallighet.
-Jag tror… -Okej.
Raka av det. Snabbt. Vi pratar efter mötet.
Tack för hjälpen.
Ingen orsak. Det är sånt man har vänner till.
Jag trodde inte att du skulle återvända. Många älskar dig och behöver dig.
Jag vet inte. Det är annorlunda i min värld.
Jag var årets tomtenisse fem år i rad. Fattar du?
Klarar de sig utan dig där?
Det tror jag inte. Gillar du mig verkligen?
Mycket. Det gör alla.
"Det gör alla. Det gör alla."
Vad ska jag ge dig för att gilla mig mer än de gör?
Inget, antar jag.
Vi gör inga framsteg.
Det måste finnas nåt… Jag vet inte…
Jag vill bara vara med dig. Det räcker att bara vara tillsammans.
Du är lite konstig.
Mamma säger att jag bara är speciell.
Vad gör du dig redo för? Ska vi gå på bal? Jösses!
-Kolla upp David åt mig. -Vad tror du att jag gör?
David Kosmala… Kosmala, David…
-Här! -Och?
Han skrev att han ville att grannens hund skulle dö.
Ser du? Såna är de, människorna.
Nej, vänta! Det är inte han.
"Kosmala, David. Tre lådor cigarrer. "
Cigarrer? Han är bara elva!
Nej, vänta. David Kosmala, New Jersey, 1964. Vad har du på dig?
Vad då? Det är en kostym.
-Jag kan inte åka dit som tomten. -Varför inte?
Och få en vas i huvudet?
Ge mig den där. Då ska vi se…
Kosmala…
-Ser man på… -Vad skrev han?
Allt är klart, chefen.
Ho ho!
Fuskis!
Tack.
Titta.
-Gillar du det? -Mycket.
Ho ho ho! God jul!
-Sexton procent… -Tusan. Nu åker vi!
Säg inte så. Du är ju tomtens fru!
Inte rörmokarens?
Chefen, kan du rörmokeri?
Han kan det mycket väl.
-Han har alltid velat bli rörmokare. -Verkligen?
Det är min hobby. Sen röret uppfanns, så klart.
Okej, nu åker vi.
Har du feber?
Nej, det är okej.
Mår du inte bra?
Jag har lite låg julanda.
Varför det?
För att jag ville tillbringa en riktig jul med dig.
-Du sa att du gillade mig. -Jag gillar dig.
När andan sjunker blir jag en leksak och försvinner.
Vänta, jag hittar på nåt!
Kanske pappa kan hjälpa oss?
Ja, det har du rätt i.
-Gillade han trumsetet? -Ja!
Mycket. Ja. Väldigt mycket.
Du sa att han kände magin, men när jag träffade honom såg han inte glad ut.
För att… Pappa ser inte glad ut så ofta.
Men han kan vara glad.
Toppen. Jag mår redan bättre. Din pappa är vårt hopp.
Chefen, ska vi landa i centrum?
Är du galen? Där känner de igen oss.
-Var, då? -Vi gör ett skorstenshopp.
Å, nej. Inga skorstenshopp för mig. Absolut inte.
Jag säger ju att skorstenen är säkrast. Lita på mig.
Snälla, tomten… Tomten!
Var är han?
-Han verkar ha hoppat ut. -Det ser jag väl!
En rörmokare i en skorsten. Vilken värld.
Han gör mig galen. Okej.
Tomteuthyrningen. Hallå?
Vet du vad du kan få till i morgon? Ring tillbaka efter trettondagen.
Vad skriker du för?
Bete dig! Vill du ha en tomte till jul? Vi är underbemannade.
Aj!
Du då? Var kommer du ifrån?
-Jag är… -Jag ser det! Jag har ögon!
Klädd som en rörmokare. Det är julafton, inte Śmigus-dyngus! Namn?
-Jultomten. -Så klart. Var är dräkten?
Skägg. Mössa?
-Här. -Jösses. Vem anställde dig?
-Du är ingen jultomte. -Ho ho…
Det där hjälper inte. Gå och hämta Herodesdräkten.
-Men Herodes var kortare… -Ursäkta.
Det här är min man. En rörmokare.
-Ringde du efter en? -Nej.
-Då åker vi. -Inte så fort! Skägget, då?
Har du sett en bra rörmokare utan skägg?
Kom, älskling.
Vänta!
Om du hade en tomtedräkt, skulle ingen stirra på oss.
Det är företagets skägg! Kom tillbaka!
-Vad glor ni på? Jobba på! -Okej.
Toppen. Han stjäl vår gran och du bjuder hit honom.
-Vänta… -Nej. Vad då?
Vänta lite…
Jag fick nästan sparken på grund av skägget.
-Jag vet. -Jag förvandlade granen.
Hur då?
Jag gjorde det till ett trumset.
Albert är oskyldig.
Och han är ingen tomtenisse.
-Sluta ljuga! -Låt honom tala.
Hur gjorde du det?
Jag hittade en trollformel på nätet… och den fungerade.
Men det händer inte igen. Jag lovar.
David, det finns inga tomtenissar, inga trollformler…
Stopp. Mina herrar… Först och främst, vem är din vän?
Han har ingenstans att åka på julafton. Han är fattig och hemlös.
Så han tog granen?
Nej, han tog den inte!
Jag lade den i soptunnan… och stal trumsetet.
Stal du det?
Visst. Jag blev galen och stal det från en musikaffär.
Tvingade din vän dig?
Nej, han är oskyldig. Han visste inget om det.
Och jag satte hårväxtmedel på pappas haka.
-Har du bjudit in nån? -Nej.
Lyssna. Din vän, är han en tomtenisse?
-Va? Mamma! -Du kan berätta för mig.
Bara en pojke. En föräldralös.
Hans lägenhet brann ner. Han tappade sina nycklar. Han har ingen elektricitet.
Han är en typisk vilsen vandrare, som vi hade en extra plats vid bordet för.
-Hej. -Hej. Titta.
David gjorde det här. Han drog min son i öronen.
-Han knuffade mig. -Det skulle inte ha sträckt ut öronen.
Han drog riktigt hårt. Jag tänker inte släppa det.
Blåmärken, skråmor, okej. Vi har alla varit pojkar.
Men att dra ut nåns öron?
-Ta-da! Gillar du det? -Du måste gå.
Varför? Sa du att jag var en nisse från Tomtelandet?
Jag förstörde allt, fattar du?
-Kan du hjälpa mig? -Vill din pappa ha ett trumset till?
Nej! Han gick till polisen och mamma kan vara här när som helst.
Det är inte så högt. Du klarar det.
Ja. Vart skulle jag ta vägen? Du är min enda vän.
Alla älskar dig!
Nej, ingen gör det! Människor är hemska!
-Åk till Tomteland. -Jag kan inte. Jag har ingen julanda kvar.
Men du är den bästa nissen!
Jag var den bästa nissen. Aj.
Jag tog mig friheten att rita den här skissen.
Identico. Bara…
Mustaschen var horisontell och skägget var format som ett U.
-Okej. Och öronen… -Ja?
Jag föreslår att ni besöker en…
-Vad kallas öronläkare? -Jag vet inte.
-ÖNH-specialist. -En ÖNH-specialist.
Nej. Den här mannen… Ja, inte han, men hans son
drog i min Sebeks öron…
Nej. Det var faktiskt inte min son, utan nån främling,
som jag sa när jag pratade om trumsetet.
Jag föreslår ändå att ni uppsöker en ÖNH-specialist.
Då så. Skägget.
Tack. När det gäller skägget föreslår jag att du besöker…
Vad kallas en skäggläkare?
Det vet jag. Dermatolog.
-Frisör. -En frisör. Eller snarare en barberare.
Om jag vore du skulle jag vänta tills skägget växer ut igen,
för just nu ser jag inga problem.
Precis! För att jag rakade av det.
Men den kommer tillbaka. Det gör det alltid.
Och inte långsamt, utan…plötsligt! Och enormt! På en gång!
David!
David?
Piotrek…
Vi måste till mina morföräldrars hus.
Det hjälper inte. Hela min julanda är borta.
Var inte så gnällig.
Du ska få se en riktig julafton.
Känslan av julmagi kommer att ge tillbaka din julanda.
Jag skulle vilja ha en helikopter
eller ett jetplan med vertikal start och landning.
-Trolla fram det då! -Jag kan inte!
Ser du? Vi måste göra som människor gör.
-Kom nu. -Vart då?
Kom igen!
Vi liftar.
"Kära föräldrar, jag måste hjälpa tomtenissen Albert
att hitta en riktig julafton. Oroa er inte. David. "
Det är mitt fel, som lärde honom det.
Det är ditt fel att du inte lyssnade. Han är klok och vettig. Om han sa…
Det finns inga tomtenissar!
Okej. Men vi borde visa honom att vi litar på honom. Du lyssnade inte ens!
-På vad då? Historier om tomten? -Han trodde på dina historier om tomten.
Piotrek…
Igen?
Jag tror honom.
Säkert.
Ho ho…
Jag är rörmokare.
Ursäkta besväret, men vi söker en tomtenisse.
Vi menar alltså…att vår son…
…säger att han är en tomtenisse för att han också är rörmokare.
För två dagar sen åkte han till Warszawa, och så vitt jag vet…
Vilket vackert skägg. Precis som…
…en rörmokares.
Snöflingor var galna i mig. För att inte nämna smånissar.
Jag var årets tomtenisse fem år i rad.
I fem år! Och du?
Albert, sluta tråka ut mannen. Jag ber om ursäkt för min vän.
Tror du ens på tomtenissar?
Väldigt mycket.
Jag har gjort så mycket gott för människor. Så mycket!
-Oj! Stanna! Stanna här! -Vad är det?
Jag hjälpte honom! Jag förändrade hans liv! Stefan!
-Vi måste gå! -Vänta!
Stefan! Känner du igen mig?
-Nej. -Stefan!
Stefan, vänta!
Var inte rädd!
Stefan!
Hördu! Hallå? Stanna!
Vänta!
Stanna! Hallå!
-Vilken tacksamhet. -Det kommer fler bilar.
Jaså? Säkert.
Varför vinkade du till mig om du inte…
Allt är ditt fel!
Albert är deras son. Det var nog han som rymde med David.
-Till dig. -Tack.
Vi är också oroliga. Här.
Lugna dig, älskling.
Min man hade en traumatisk upplevelse…
Jag tror att jag vet vart de är på väg.
Vart då?
Hans morföräldrar. Tänk efter.
I brevet säger han att han vill ha en riktig jul.
Hans bästa jular var alltid hos mina föräldrar.
-Är det långt? -I bergen.
Han sjöng julsånger och gav julkakor till djuren,
och förra året, med min man, såg han tomtens släde i himlen.
-Vi såg ingenting. Det har jag sagt. -Inte nu.
-Jag såg inget heller. -Han såg inget heller.
Vi måste åka dit. Men hur?
VI borde ta…. Jag vet inte vad.
Vi tar bilen. Jag kör gärna.
Bilen. Toppen. Ho ho.
Vi är nästan framme.
Jag kan inte mer.
Kämpa på! Människor ger inte upp.
Jag är inte en människa, och jag fryser. Titta vad jag har på mig!
Gjordes allt av en magisk skräddare?
Den som din pappa känner. Tandfens kusin.
Okej. Vi får fira vår egen julafton.
Vänta här.
Jag är strax tillbaka.
Är…?
Är Albert en tomtenisse?
Din man ser inte riktigt ut som en rörmokare.
Rörmokeri är hans favorithobby.
Men hans jobb…
-Han sysslar med… -…julleveranser.
Det kan man säga.
Ja. Det är ett tufft jobb.
En gång om året. Mycket fritid.
Du anar inte hur det är
att ha en man hemma hela året. Rörmokeriet är en välsignelse.
Är du jultomten?
-Jag? Nej. Varför tror du det? -Jag känner igen skägget.
Han har också skägg.
Men han är en rörmokare.
Låt dem vara.
Nej, det är lugnt.
-Tack. God jul! -Detsamma. Nu åker vi.
God jul!
Nummer fem, tack.
Jultomten!
Jag älskar dig.
Tack.
-Nåt mer? -Det var allt.
Kommer ni ofta…
…hit, till jorden?
Jaha. Tillsammans…
Första gången sen 86.
Före Kristus.
Min man lite oftare. Han är lite rädd, därav…
…skorstenarna, den osynliga släden.
Han är känslig.
Men jag trodde att han älskade alla. Särskilt små barn.
Ja, han älskar alla. Det är hans problem.
Utan hans kärlek fanns det ingen julmagi.
Den kommer från hans stora kärlek.
Här är min fråga.
Är det en speciell blandning som orsakar den plötsliga skäggtillväxten?
Jag rekommenderar sparvkrämen.
-Det är en fågel. -Ja, jag vet.
Så är det spillningen?
Spillning, ja. Förstås.
Jag frågar för min chef som håller på att bli skallig.
Det är inte magi.
Nej, jag menade inte magi.
-Nej? -Det är min frus specialitet.
-Det här stannar här, va? -Visst.
Nyligen började hon tro på tomten.
Ja.
Du kan hjälpa till.
-Hur då? Jag har inga krafter nu. -Jag menar inte med magi.
Du kan inte förlita dig på magi hela livet.
Det vore för lätt.
Lätt?
Jag fryser.
Det blir snart varmt.
Albert, fokusera.
Tänk dig…
Nej.
-Stå här. -Varför det?
Vi kan dela en julkaka.
-Det är en chokladkaka. -Nej, det är en julkaka.
Jag önskar…att du ska bli lycklig.
Och frisk, rik och få tur i kärlek.
Och vad du än önskar.
Vilken underbar julafton.
Jösses, så mycket folk det är här!
Där är faster Aurelia.
Jag såg farbror Kornel i hallen.
Bakom julgranen sitter gamla fru Popielak.
De är döda, men de är alltid med oss på julafton.
Du gillar mig verkligen.
Ät. Först blir det karp, sen blir det kutia.
Och efterrätt på vallmofrö.
Sen sjunger vi julsånger. Minns du? Jag lärde dig.
Å, pyttelilla barn
Som en liten vante
Eller kanske, kanske, kanske
Ännu mindre än så
Sjung och spela för Honom
Det pyttelilla barnet
Sjung och spela för Honom
Det pyttelilla barnet
Kaśka! Sötnosen är tillbaka!
Sötnos…
Jag är ledsen, älskling. Lyssna. Du anar inte vad jag har varit med om!
Förlåt. Jag är ett vrak.
Ursäkta, hur kommer jag ut härifrån?
-Va? Vakt! -Kan du hjälpa mig?
Tomtis?
-Ja? -Skägget.
Ja.
Förlåt. Är du okej?
Lite till.
Det är på andra sidan kullen. En riktig julaftonsmiddag.
Inte nån chokladkaka.
Håll ut, bara.
Albert!
Morfar!
Vad gör du här?
Pappa! Piotrek, det är David!
-Ja? -David!
-Morfar! -Min pojke!
David!
Han är ensam.
Jag vet.
Var är julgranen? Misteln? Pirogerna? Höet under bordsduken?
Raring! Var var du? Jag var så orolig.
-Vad tänkte du på? -Skrik inte åt honom.
Han gick ju genom hela Polen!
David!
-Vänta. -David!
Är middagen klar?
Misteln?
David!
Och pirogerna? Höet under bordsduken?
Granen? Misteln?
-Nej. -Varför det?
David!
-Herregud! -David!
-David, raring, var är Albert? -Vad ska vi göra nu?
-God jul! -Ho ho.
Så liten du är.
Allt blir bra.
Vänta. Hur kunde Albert försvinna?
Ingen försvinner. Vi ringer polisen.
Du har redan varit där.
-Vill du bara strunta i det? -Nej. Lugna ner dig, okej?
Albert… Han kommer tillbaka. Visst.
Vi firar inte julafton i år. Det är bara vi.
Att hugga ner ett träd för gamla människor skulle vara slöseri.
Mamma, sluta.
Nej, tack. Vi måste springa.
-Plikten kallar. -Va? Det är julafton.
Vissa av oss måste jobba.
Gör nånting!
Pappa, hämta misteln!
Mormor, gör lite piroger!
-David… -Vi måste fira julafton! Kom igen!
-David… Sluta gå runt! David! -Piotrek, vänta.
Du måste lita på honom.
Fru tomten och…herr tomten.
Ni kan inte bara lämna Albert.
-Han är redan borta. -Vem är borta?
Tomtenissen.
Ser du inte att det är jultomten?
Va? På allvar. Han är rörmokare.
Hans namn råkar vara Tomten. Och du heter… Ursäkta, jag glömde.
-Tomtemor. -Tomtemor, rörmokarens fru.
Visst… Tungt träd.
Albert!
Jag vill inte lämna dig.
Jag vill inte att du går. Men…
Andra barn väntar på sina julklappar.
Julklappar är inte så viktiga.
Vinkar du åt mig?
Ho ho! Albert!
Du…
Tomten…
Albert! Var har du varit?
Jaha! Albert hade bara gått vilse.
-Jag visste att han skulle komma tillbaka. -Han är så vacker!
Jag kan ha såna öron också. Titta.
Okej, jag skulle vilja tacka er alla väldigt mycket.
Det är därför det finns den här grejen…
Kanske inte, för trots allt… Jag vet inte.
Säg det bara.
Men jag är…
Jag trodde inte att jag skulle säga det, men min fru gör en otrolig cheesecake.
-Tomtis… -Jag vet vad jag gör!
Därför kanske ni alla skulle vilja komma på besök…
…hos oss.
-Kanske efter jul. -Det vore jättetrevligt.
-Min man skickar en släde. -Ja.
Va? En släde!
Var bor ni?
-Inte långt bort. -Bukowina?
Sluta nu.
De bor var de än bor. Varför frågar du?
-Jag är orolig. -Å, älskling.
Skrev du ett brev till tomten?
I november.
Jag ska lämna din julklapp själv.
Hur fick du tillbaka din julanda?
Tack vare dig!
Jag menar, tack vare mig själv, men egentligen tack vare…
Albert, vi måste åka.
Vi måste åka. Så…
-God jul. -God jul!
-Tack. -God jul!
En dag ska jag berätta allt.
Jag måste åka. Hej då!
-Ho ho! -Ho ho!
Ho ho…
Kom in! Vi måste ställa i ordning allt!
Okej, okej.
Stannar de inte?
Nej, de…behövde åka.
Jag borde ge dem skjuts.
Nej, lite frisk luft gör dem bara gott.
Frisk… Tänk om de hamnar vilse igen?
Akta huvudet. Okej.
Ursäkta!
Men de har åkt.
Så klart har de åkt.
Hallå?
-Kom nu. -Okej.
Kom in snart.
Får jag? En sista gång?
Nej! Du har gjort tillräckligt.
-Men det är en julklapp till Hania. -Nej.
Jo, varsågod.
Kan vi åka nu?
Och en…till David också?
Han gjorde så mycket för mig, men han fick inget.
Det fick han. Framåt!
Det fick jag inte. Jag frågade, men han sa att han hade allt.
-Han fick sin julklapp tidigare. -Ja.
-Vilken klapp? -Han skrev… Får jag berätta?
I sitt brev till tomten skrev han att hans högsta önskan var att se…
…en tomtenisse.
Nå? Då så. Framåt!
Jösses.
Väldigt roligt. Jätteroligt
Okej, Fyrtiosex steg framåt. Ett, två, tre, fyra…
Vi kanske inte borde gå dit.
-Dina föräldrar väntar. -Kom nu.
-Hur många är det? -Tjugoett.
22, 23, 24… Det här är underbart!
26, 27…
Hania! Båda två. Jag önskar att julklappen var där.
Tyvärr är den inte det, för… jag glömde ta med den från Warszawa.
Jaså? Pappa är en sån liten skojare.
-Han skojar med oss. -Va?
Okej, vänta. Hur många? Trettio? 31, 32, 33, 34, 35…
Tre granar…
"Snurra och hoppa."
Det måste vara här.
Jag tittade. Inget. Nu går vi.
Där!
"Till kära Hania."
Det är din handstil.
Det kanske är min handstil, men…. Ja, den är min.
Men hur…?
En körsbärsurkärnare.
Ja.
Du är den mest underbara och jag älskar dig.
Och jag älskar jultomten.
Du är världens bästa, mest magiska pappa!
En körsbärsurkärnare!
Var är ni, små skurkar?
Vad gör du, Jerzy?
-Matar sparvarna. -Har du tappat förståndet?
De bajsar överallt!
Låt dem bajsa. Det är julafton. Man ska dela med sig.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Det handlar om att vara nära nån. Utan det finns det ingen jul.
Annars är det slut. Ingen julklapp hjälper.
Hur fick du tillbaka din julanda? Hjälpte David dig?
Jag gjorde det själv.
-Omöjligt. -Det är det enda sättet.
Jag trodde att nån skulle hjälpa till. Jag gav folk klappar, men nej.
David älskade mig, men julandan…
Jag var tvungen att älska David tillbaka. Ingen annan kan göra det åt en.
Hur gjorde du det?
Jag kände det bara.
Jag fick en liten tanke. En liten tanke.
När jag själv var liten.
Nästan osynlig.
Där fick jag min sista tanke.
Att jag aldrig skulle få se David mer.
Eller dig. Eller Tomtemor.
Eller…
Jag vet inte hur jag gjorde det, men jag älskar er alla.
-Jag älskar dig, Erwin. -Och jag dig.
David, min kära.
Bad du jultomten att skicka en tomtenisse?
Jag ville att nissen skulle göra så att vi kunde vara tillsammans.
En sån julafton…
Det var trevligt i Warszawa, och pappa försökte…
-Och mamma? -Ja.
Men om inte alla är tillsammans är det ingen riktig julafton.
Och nu har jag en vän.
-En tomtenissevän. -Och ingen annan än Albert!
Borta bra men hemma bäst.
Hemma är där de närmast dig finns.
Nu sjunger vi.
Nu är det dags att sjunga
Nu sjunger vi tillsammans
Två kakor, två kakor Jäser under duken och blir smaskiga
Två fluffiga kakor
Vi äter vallmofrön ur skålen hela natten
Hela natten lång
Under granen Med huvudet böjt
Rena och fina En åsna och en oxe
Katten kisar Bordet är dukat
Allt är vitt
Och misteln, misteln skrattar över bordet
En kyss under den
Herregud, vi måste tvätta duken
Vi sjunger våran julesång Tills julen är slut för denna gång
Slut för denna gång
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu