Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ТРЯБВА ДА ДЪРЖИМ ЗВЕРОВЕТЕ ДАЛЕЧ И ТАМ, КЪДЕТО ИМ Е МЯСТОТО.
ДА ИМ ЗАДАВАМЕ ВЪПРОСИ РЯДКО,
ЗА ДА НЕ НИ ОТГОВОРЯТ И ДА НИ УЖАСЯТ, РАЗБИВАЙКИ УБЕЖДЕНИЯТА НИ.
ЧАРЛЗ БОУДЪН
ФРЕДЕРИК САУНД, АЛЯСКА
Д-Р МИШЕЛ ФУРНЕ
"Опитвам се да завържа разговор."
Така може да се каже най-просто.
Ще поставя колонка в океана и ще говоря с кит.
Надявам се да ми отвърне.
Ако задачата успее,
това ще е първият експеримент,
при който сме успели да влезем в диалог с гърбат кит.
ДОКАТО МИШЕЛ ТЪРСИ КОНТАКТ С ГЪРБАТ КИТ,
ДРУГ УЧЕН ДЕШИФРИРА
ДОКЪДЕ СЕ ПРОСТИРАТ ТЕХНИТЕ ВРЪЗКИ
В ПРОСТРАНСТВОТО И ВРЕМЕТО.
УНИВЕРСИТЕТ "СЕЙНТ АНДРЮС", ШОТЛАНДИЯ
Д-Р ЕЛЪН ГАРЛАНД
Хората изучават песента на гърбатите от 40-50 години.
И досега никой не знае защо пеят те.
Птиците си имат песни.
Както и другите китове.
Но песента на гърбатите е още по-сложна.
В нея има ритъм.
Синхронно дишане.
Рими и повторения.
Часове мотиви сред други мотиви.
Без ясно начало и край.
За мен песента на гърбатите е сложна комуникация
в мащаб, който няма познат аналог.
Освен при нас.
Пастрокът ми беше класически пианист.
УНИВЕРСИТЕТ "КОРНЕЛ", ИТАКА, ЩАТЪТ НЮ ЙОРК
Когато ме учеше да свиря на пиано,
той ме караше да изсвиря една нота, да си затворя очите и да слушам...
...докато звукът изчезне.
Искаше да разбера звука, като го преживявам.
На суша е много по-лесно.
После включваш таймера.
РАБОТИЛНИЦА ПО БИОАКУСТИКА И ИНЖЕНЕРИНГ, "КОРНЕЛ"
И тази система комуникира с тази кутия?
Отне ни десет години да положим основите,
преди още да започнем да трупаме записи, за да ги пускаме на китовете.
Добре. Работи. - Чудесно.
Да.
Работят ли? - Чудесно.
Отлично. - Добре.
Включен ли е? - Да.
Да.
Да, точно с това ще има проблеми.
Това е. Това е записът на призива му. Истинският, него ще пускаме.
Или друг негов призив.
Трябва малко да го обработим.
Да. Може да намалим звука.
Може би...
Нещо задира. Трябва да го нагласиш.
Записът е такъв. - Добре.
Задирането е от записа.
Записите не са филтрирани, изобщо не са обработвани.
Така е добре.
Нещо не е както трябва. - Прав си.
Опитвам се да измамя кита.
Трябва да съм честна за това.
Опитвам се да убедя гърбатия,
че във водата има друг кит, който издава звуци.
Обсъдихме някои неща и може да сме попаднали на...
ЛАБОРАТОРИЯ ПО БИОАКУСТИКА
Записи от предишни експерименти случайно са създали ужасни звуци.
Ето как работи. Половината е истинската песен.
При последните опити със записи китът звучеше сякаш беше глътнал хелий.
Този е реконструираният.
После се чудеха защо няма отговор.
Разчистваш всичко. - Махаш шумовете.
Тук е графиката на вълната.
В синьо са входните данни, в червено - изходните.
Червеното е каквото чуваме. - Да.
И работите само със сигнала?
И няма проблеми със спектрограмата?
Всички щракания и шумове ще бъдат премахнати.
Чудесна идея.
Проблемът е, че при повечето призиви на гърбати няма мелодични интервали.
Те са амплитудно модулирани.
И са кратки. Много от тях са като...
Нехармонични звуци, без мелодия.
Удивително.
Отлична имитация.
И пак да кажа, че важното е яснотата.
Да опитаме. - Да.
Ако слушате всички китове по света по едно и също време,
повечето звуци ще са призиви.
Понякога са в серии с променящ се ред.
Понякога са един по един.
КАПКОВ ПРИЗИВ
Но те са кратки.
ОБМЕНЕН ПРИЗИВ
Много малко разбираме за тях.
РЪМЖАЩ ПРИЗИВ
Но сред виковете на гърбатите...
КОНИЧЕН ПРИЗИВ
...един е най-важният.
Камшикът.
Смятаме, че всички издават този вик.
Това е животно, способно да издаде безкраен брой призиви.
Защо е уникален този?
Защо е специален?
Най-добре ще разберем това,
като го пуснем на кит и видим как откликва на него.
За този въпрос се готвя отдавна.
За него се боря, откакто бях на 25 и се впуснах в това.
Върху него фокусирах усилията си, когато започнах докторантурата си.
Трябваше да се уверя, че методологията е безупречна.
Това е същинското начало на нашето разбиране
как гърбатите китове възприемат света
и как се разбират помежду си чрез звуци.
МИШЕЛ ЩЕ ПЪТУВА ДО АЛЯСКА,
ЗА ДА ПРОВЕРИ ДАЛИ ГЪРБАТИТЕ ИЗПОЛЗВАТ КАМШИКА
ЗА ДА КОНТАКТУВАТ ПОМЕЖДУ СИ.
Мама обичаше океана.
Мечтаеше да е океанограф.
Но не разрешаваха да има жени на корабите.
Затова стана географ.
Любовта й към океана не премина и тя определено
я предаде на мен.
ИЗСЛЕДВАНЕ НА МОРСКИ БОЗАЙНИЦИ
Точно така. Това е важно.
Отбелязването на странното, различното е най-добрият подход.
Защото то ще прикове вниманието,
ако отчитаме разликите при отделните индивиди.
Запомнете това.
Учените винаги са смятали, че звуците са само за чифтосване.
Имаме хубав модел.
Цигулка, лай.
Сигурна съм, че ще има и камшик.
Тези са идеалните примери.
След като десет години слушах записи от Южния Пасифик,
открих, че същите песни се срещат
при популации, отдалечени на хиляди километри.
Важно е да виждаме структурата.
Имаме силно писукане, после нискочестотна част,
пак силно писукане и нискочестотна част.
Ако мислите за това като за структура.
Установих, че песента не е само за чифтосване.
В песента се правят дребни промени.
И после всички певци научават промените и песента се развива,
продължава напред.
Песните се предават на далечни популации.
И повтаряйки я,
тя се превръща в общото звучене на хиляди китове.
Това е един културен феномен.
Така че от Австралия
тя най-напред се разпростира на 1300 км към Нова Каледония.
Всички научават песента за няколко месеца.
Изненада е, че животните могат да научат
тази дълга и сложна промяна толкова бързо.
Песните винаги вървят от запад на изток,
свързвайки с културни нишки океан, пълен с китове.
Работя по карта, показваща къде започва споделянето на песента в Южния Пасифик.
Искам да открия границите.
Да открия къде завършва културата на гърбатите.
ЕЛЪН СЕ ПОДГОТВЯ ДА ПЪТУВА ДО ФРЕНСКА ПОЛИНЕЗИЯ,
ЗА ДА ВИДИ ДАЛИ КИТОВЕТЕ ТАМ
СЪЩО ПЕЯТ ПЕСЕНТА, КОЯТО ТЯ ПРОСЛЕДЯВА.
МАТ ЛИЛИ, СЪПРУГ НА ЕЛЪН
Достатъчно ли е? - Напълно. Натъпчи го.
Ела, Зин. Какво е това?
Нагоре.
Какво мислиш, Зин?
Добре ли е?
Работата на терен е трудна,
защото си далеч от хората, на които държиш.
Веднъж успях да накарам Мат да дойде с мен на терен.
Установихме, че му призлява на кораб. И не мина много добре.
Намали котлона.
Знам! Знам! - Виждаш ли дима?
Отвори ли... Да.
Първо, Елън все активира димните аларми.
Добре ли си? - Да.
Благодаря, приятел.
Дори не знам откъде да започна.
Делегирай, Елън. - Моля?
Давай ми да правя разни неща.
Добре.
Може ли да прибереш от простора всичките ми дрехи, които са изсъхнали?
Мога.
Комуникацията ни ще бъде сведена до минимум
и ми е гадно.
И е много е трудно.
За теб е по-трудно, отколкото за мен,
защото аз постоянно съм обградена от хора от екипа.
А и си много заета, нали?
При работата на терен почивка няма.
Когато нещо те интересува и много ти харесва,
очевидно е, че искаш да го вършиш.
Обичам работата на терен. Прави ме безкрайно щастлива и я обожавам.
Не искам да се откажа от нея,
но наистина е трудно.
Най-добре е да се опиташ да не мислиш за това.
Добре.
Ела тук.
Точно така.
ЗАЛИВЪТ ХОБАРТ, АЛЯСКА
ПРЕЗ ПЪРВИТЕ ДВЕ СЕДМИЦИ
ЕДНА ИЗСЛЕДОВАТЕЛКА И ЕДНА СТУДЕНТКА ЩЕ ПОМАГАТ НА МИШЕЛ.
Четири хидрофона, тук. Дистанционно, тук.
Четири сухи торби с каишки и джипиес устройства, тук.
Тракер, тук. Малка черна суха чанта с джипиес за лодката, тук.
Айпад, тук. Зелената кърпа е в раницата.
Слънчевата батерия с кабели за зареждане и соларният панел са в раницата.
"Блек Пеликан". - Тук.
Проверих камерата сутринта.
Камерата, бинокълът, допълнителната батерия и батериите АА са вътре.
Чудесно. Жълта чанта, якета за дъжд, сандвичи.
МАГИ НАЙТ, СТУДЕНТКА, ПОМ.-ИЗСЛЕДОВАТЕЛ
Тук, тук.
Колонка за прослушване. Четири спасителни жилетки.
Д-Р ЛИЕНА МАТЮС, МОРСКИ ЕКОЛОГ
Две радиа. - Тук.
Лични сухи чанти и бутилки за вода. - Вода.
Моите бутилки са пълни.
Слънцезащитен крем.
Слънцезащитен крем. В списъка е.
В чантата е. Трябва да си намажем лицата.
Първото проучване ще е на юг и оттам ще вървим на север.
Добре.
Когато си на място с такава красота, лесно се забравя,
че китовете могат да те преобърнат. Водата е достатъчно студена, за да умрем.
Там има някой.
Със сигурност.
През изминалите сезони със седмици не виждах китове.
Тази година имаме само месец, за да наблюдаваме поне 30.
Така, хидрофони. Часът е 10:28, 11 август.
Д-р Лиена Матюс и д-р Мишел Форне.
Ще плесна три пъти.
Всяко прослушване на запис е час.
Акустично ще следим един кит отдолу с хидрофони,
докато по колоната звучат камшични викове.
Пускаме записа.
А отгоре ще отбелязваме всичко, което виждаме да прави китът.
Т.нар. "фокално проследяване".
Свързваме поведението във водата с онова, което виждаме на повърхността.
Така ще имам пълна картина как китовете откликват на записите.
Започваме при първата поява. - Да.
Той сякаш ще изскочи точно до нас. - Да.
Начало на наблюдението.
Първа поява. Югозапад, 76,2.
Издишване.
Задраскай това. Не е нашият кит.
Не е нашият кит. - Не е.
Издишване. Запад.
50,1.
Издишване. Северозапад.
Гмуркане. 36,3.
150.
Нашият кит е. - Да. Нашият е.
Бяло петно на гръбната перка.
Така ли? - Да. Зарадвах се на опашката.
И на другия беше черно-бяла. - Видях и си казах: "О, боже".
Този е. - С правилната опашка.
Точно така. - Да.
Черна опашка с петънца. Отгоре има ракообразни.
Да.
Добре. Наблюдението приключи.
ПЪРВИ ЗАПИС ЗАВЪРШЕН
Контакт. - Контакт.
Контакт.
Нещо против да взема този с чедъра?
Грабвай го.
Разочаровани ли сте, че не отиваме долу?
Не. - Добре.
Нарочно е.
Китовете надолу са твърде много.
Не бива да слизаме там.
Ще стане объркано.
ВТОРИ ЗАПИС
Не е нашият. - Правилно.
И този не е.
И тези двата не са. - Правилно.
Ами пляскащият кит?
Да. - Той е нашият.
Излезе на повърхността. Първа поява. 185,2.
180 метра.
Убедена съм, че е нашият.
Ще го потърся с бинокъла.
Издишване.
Юг, 178,5.
365. По-близкият, нали?
Онзи не е нашият. - Не е нашият.
Изтрий последното излизане.
Много е вероятно това изследване да се провали.
Логистиката е много сложна.
Когато има много китове, е трудно да следиш само един.
МУРЕА, ФРЕНСКА ПОЛИНЕЗИЯ
Мога да помогна с трупането на знания.
Това може да е моят скромен принос за решаване на загадката.
Дори в най-тежкия сезон или в най-гадния ден
сутрин ставам с тази мисъл.
Аз съм педантичен учен.
Опитвам се да разбера нашата планета и всички животни на нея,
преди да изчезнат.
И не са те обучавали как да работиш с хидрофон?
Не много. - Добре.
Като цяло, тази част не бива да се мокри. Тази отива под вода.
АЛЕКС САУТ, ДОКТОРАНТ, ЗООМУЗИКОЛОГИЯ
В режим "пестене" реагира бавно. - Добре.
Чувам го тук.
Да, определено работи добре.
Идеята е да го обвиеш с лента,
която омотаваш, но не прекалено стегнато.
Добре. - За да не повредиш кабела.
Добре.
Целта е да се намали честотата на водния грохот.
Това ли имаше предвид? - Да. Намалява нискочестотните вибрации.
Началникът на моя началник му го е обяснил.
Той го обясни на мен, а сега аз го въвеждам в нашата лаборатория.
Така че това е... Да го наречем "австралийска техника".
Идеално е.
Остана да видим китовете.
РИЧМЪНД ФРАНК, КАПИТАН
И аз се радвам да те видя.
Чудесно е, че сме с теб. - Мина много време.
Знам. Отдавна беше.
Имам само няколко седмици.
Трябват ми висококачествени записи от различни китове,
за да разбера какво пеят.
Извинявай. Какво предлагаш?
Може да опитаме там. По-добре е за звука.
Да. - После можем да отидем...
Да. Отлична идея.
Да го пускам ли? - Да, готова съм.
Размотай го. Идеално. - Готово.
Започваме да слушаме сега. - Добре.
Слушам на ниво 95.
Едва чувам.
Възможно е, да.
Това е акустична игра на криеница.
Да отпуснем кабела докрай.
Понеже не е вертикално, предпочитам да е максимално дълбоко.
Под повърхността песента може да се чуе от другите китове на десетки километри.
Но моят хидрофон едва успява да запише ясно на повече от километър.
Добре. Сега спирам. Файл 001.
Опитай оттук. - Да.
Китовете пеят отвъд рифа,
но дълбоките води може да станат опасни
и ако не внимаваш, може да потопят лодката.
До опитаме долу. Ей там.
Водата е прозорец, но е и стена.
Потвърждаваме, че пеенето продължава,
но се чува слабо, едва доловимо.
Следователно той е далеч. За жалост, не можем да го последваме.
5 ОТ 30 ЗАПИСА СА ЗАВЪРШЕНИ ОСТАВАТ 24 ДЕНА
За 10 години в Аляска никога не съм виждала толкова китове.
Вредим на записите, ако не...
...сканираме.
Ако приложим фокално проследяване на животното и му пуснем запис,
то няма да е единственото, което ще го чуе.
Така поведението на животното ще се промени.
Например ние с теб водим диалог.
Не е същото като ти и аз да водим диалог с група хора.
Това ще промени нашия принос.
Да! - И доколко внимаваме.
Трудно ни е да се откажем.
Прекарахме седмици... Аз прекарах месеци, години...
Дълго време. - ...за да измисля фокалното проследяване.
Но като го направиш... - Всичко се променя.
...и като виждаш всичко останало...
Няма значение колко време съм го разработвала.
А кой е най-елегантният начин
да сме сигурни за нещо, което виждаме в природата,
без да го подчертаваме, без да храним надежди за него?
Чувствам се сякаш по този въпрос...
Отговорът на един запис най-лесно се улавя чрез сканиране.
Силен аргумент.
Много силен.
Мисля, че сме... - Хей, Маги.
Ще направим промени в протокола.
Ще използваме скенер. - Само скенер?
Само скенер.
Мислех, че ще имам само един кит,
затова звучеше разумно да видя какво прави един кит.
Но сега имаме много китове, което е голяма изненада.
Трябва да разбера
дали броят камшични призиви, произвеждани от всеки кит,
расте, когато аз пускам камшичен.
Най-добрият начин да го направим е чрез сканиране.
Отбелязвам всеки кит, който забележа наоколо.
Ако средният брой камшични призиви от всеки кит
се повишава, когато пускам камшичен,
това ще е сериозно доказателство, че контактуват чрез тях.
ПЪРВИ ЗАПИС КЪМ МНОЖЕСТВО КИТОВЕ
Пускам записа.
Добре.
Отиваме натам, за да има малко пространство.
После ще се върнем. Ще го направим бавно.
Трийсет секунди от записа. - Благодаря. 30 секунди.
Група от четири. 131, 450.
Група от два, 154, 900.
145. Група от два.
Може ли да забавиш малко? - Мъничко.
Обхват 180.
Моля те, повтори азимута.
142.
Група от два...
230 метра.
185. Един кит.
Извинявай, моля те, повтори. - 185. Един кит. 230 метра.
180 метра. Един кит. 256.
На група от четири съм на 900.
Какъв беше азимутът? - Не знам.
Добре. Спираме и започваме отново.
Наистина е много бързо. Нямах време да погледна.
Знам. И това е...
Изтриваме всичко и започваме наново.
Колкото и да беше трудно, все пак така е по-лесно.
От фокалното проследяване на едно животно?
Да. Вижте онези. Погледнете.
Начало на наблюдението.
Добре. Група от три. 159.
Ще ми се да видя нас.
Кога пуснахме записа? - В 11:32 ч.
Звукът е добър. - Това сме ние. Тихо е.
Пасва идеално.
Като другите е. Звучи много реалистично.
Да.
Това не сме ние. - Не сме.
Ние сме тук. Ето ни. - Да.
Мисля, че камшикът е нещо като поздрав при тях.
Вероятно е: "Здравей, аз съм...".
Което повдига въпроса,
ако всеки кит има свой камшичен призив, дали го използва, за да се разпознават?
Затова пускам този звук.
Преди да започнеш разговор,
е добре да се представиш.
Какво друго открихме тук?
Искахме да видим дали използват камшик преди нашия камшик.
Това сме ние. - И това сме ние.
Преди да пуснем нашия, нямаше много камшици.
Държат да отговорят.
Може да е просто случайност.
Ето ги, пак започват.
Лиена. - Какво?
Ела тук. - Добре.
Маги, трябва да ни залюлееш. - Боже.
Боже. - Опря в земята.
Скърца.
Няма да участвам. Не искам да ме съдят, ако нещо се обърка.
На земята ли сме? Мисля, че да.
Ще стоя тук и ще отсъждам.
Казваш, че няма да се залюлеем? - Натам не е ли по-равно?
Готова ли си? - Разплаках се.
Олеле, ще се напишкам.
Маги.
Внимавай. - Идеята не ми се струва добра.
Можеш ли да се качиш? - Сигурно.
Ако държиш тоягата по-нагоре... Да.
Ще трябва да скочиш.
Скачай и я яхни. Боже.
Не позволявай да удари дървото.
Вземам оттук неща, които обичам, и ги пренасям в дома си.
Например?
Нямам интернет.
Нямаш интернет у дома? - Да, нямам интернет вкъщи.
В дома ми е много тихо.
Далеч съм от шума.
И когато изляза навън, ми е малко...
Да.
Когато се будя сутрин, сякаш се будя в палатка.
Преходът от живота тук става все по-труден.
Трябват ми дни, за да се адаптирам
към действителността и истинския свят.
Работата е там, че не я усещам като реалност.
Сякаш това е действителността, истинският свят.
Да, но това не е светът, в който живеем постоянно.
Да. - Трябва да се пренастройваме
към ежедневния живот, който сме водили преди.
И е трудно.
Някои неща не са ни заложени.
Научили сме ги.
Казват ни с кого сме свързани.
Къде ни е мястото.
Днес бяхме добър екип. - Да.
Грижихме се една за друга.
Много се смяхме. - Голям смях падна днес.
Не искаш ли да те подстрижа?
Наричаме всичко това култура.
Най-древните култури не са тези на хората.
Те идват от океана.
Поколения изследователи смятаха, че китовете живеят усамотено,
когато не ги виждахме заедно.
Но те открай време не са самотни.
Преди 40 милиона години мозъците им бързо нарастват и се развиват.
Преди ние да започнем да ходим изправени, преди да открием огъня.
Разумът им се развива, защото стават социални животни.
Области в мозъка, отговарящи за личността и общността,
са се развили повече, отколкото у други видове.
Включително при нас.
Сетивата за зрение и звук се сливат.
Това позволява на китовете да се виждат един друг чрез звука.
Китовете еволюират и започват да градят връзки в мрака.
Опашка. - Опашка наляво.
Виждам една там и там.
Добре. Начало на записа - 13:50 ч.
Имаме певец.
Чува се всеки детайл на стоновете. Чудесно е.
Точно това търсехме. Това е!
Този е. Ще държим кабела един час.
Истинско злато.
Този е нашият за сезона. - Да.
Песента, която записахме, е различна от онази, която проследявах.
Нова е, никога не я бях чувала.
След 20 години записване на песни из Южния Пасифик
сега за първи път видях това да се случва.
Не смятам, че е изключение.
Песента има комплексна структура и напълно оформени теми.
Може би Френска Полинезия не е в края на картата.
13 ОТ 30 ЗАПИСА НА МНОЖЕСТВО КИТОВЕ ЗАВЪРШЕНИ
ОСТАВАТ 20 ДНИ
След седмица Лиена и Маги се връщат на работа.
Но най-после започваме да проумяваме.
Тъй като от проследяване на един кит минахме на десетки,
най-трудно е да мерим разстоянието на око.
Затова всяка сутрин се упражняваме.
Аз ще отгатвам. - Давай.
Аз... - Ти първа.
Бих казала 115.
Според мен е 135. - Виждам 135.
155.
Мислех, че е между 135 и 180. Така реших. - Аз пък смятах, че е от 90 до 135.
Добре. - Не познах.
135 до 180. - Бих казала 135 до 180.
Добре. Боже, не мърдай.
120 е.
Малко под това сме. - Да.
Струва ни се по-далеч.
Готова ли си? - Да.
Бих казала 70. - 70.
По-малко от 90. - 65.
Сега се чувствам по-добре. - Да.
Днес е горещо. - Никак не ми е удобно.
Приличаш на французойка на излет в полето. - Така ли?
С малкото кокче и черните дрехи.
Идеята е да не виждаш петната от пот по черното.
А и мога да сложа шапка.
Практична мода.
- Да.
Не съм си сменяла блузата от шест дена.
Великолепни са. Толкова много китове.
Ето там, и там, и там. И там, и там, и...
Сериозно?
Лиена, отзад излиза бензин.
Да се прибираме. - Да.
Проработи.
Да, да.
Не знам откъде тече.
Трябва да разбера.
Но знам, че когато зареждам, е нормално.
Но нещо става. Може би...
Няма да правя предположения. Но работя по въпроса.
Добре.
Само да знаете, че в следващите няколко часа няма да имам време за друго.
Ще съм в режим "решаване на проблем", докато не го реша.
Ясно. - Хубаво.
В ОСТАВАЩИТЕ ДНИ НА ТЕРЕН ЗА ЛИЕНА И МАГИ
ЕКИПЪТ НЕ МОЖЕ ДА ПУСКА ЗАПИСИ
ЗАРАДИ ПОВРЕДЕНИЯ ДВИГАТЕЛ.
ВТОРА СЕДМИЦА
Минаха почти 20 минути.
Издишване.
Движат се.
Да. И пак.
Издишване.
Къде? Издишване? - Издишване?
Вече го чувам.
Той не е певец.
Не е певец. Знам го.
Ето там е, но... Знам.
Това е игла в копа сено. - Да.
И трябва да...
Или ще са там и ще пеят, или няма.
Д-Р МАЙКЪЛ ПУЛ, МОРСКИ ЕКОЛОГ
Той казва 4:00, 4:30 ч. в марината Ваяре.
Утре ли? - Да.
Добре. Ще отида. Чудесно.
Четири, две...
Тъкмо казвах, че не сме чули хубава песен,
но е добре, че се упражняваме.
Оттук се чува. Това е хидрофонът.
Проблемът е, че като пъхнем кабела,
поставяме хидрофона нагоре, а опашката му е надолу.
На земята има тежест и шамандура или... Да.
Слагаме го надолу на рифа, а наоколо има много риби.
Хваща крякащи горбили. - Ясно.
Чува се много от този шум.
Чуваме щракащи скариди.
Ако наблизо има певец, тези шумове заглушават всичко друго.
Правя всичко по силите си,
за да разбера дали тук се случва нещо различно.
Добре.
Десети септември е
и сме точно до рифа на Муреа.
Ако го намерите, записът е на д-р Елън Гарланд
от университета "Сейнт Андрюс".
Слагаме хидрофоните на морското дъно
с надеждата наблизо да мине певец.
Добре. Ще го пусна. Да, точно така.
Наричаме нашето общуване "език".
Смятаме, че китовете го правят различно.
Под водата може да отнеме половин час звукът да стигне до хоризонта.
Или да заглъхне след няколко секунди или няколко метра.
Постоянно пристигат звуци
от различни места и времена.
Гърбатите китове някак дешифрират акустичен свят,
в който миналото и настоящето пристигат едновременно.
Все едно да разбереш кога е създадена всяка една звезда,
разчитайки само на ушите си.
ДОКАТО СЕ ЧАКА НОВ ДВИГАТЕЛ,
ПРИЯТЕЛКА И КОЛЕЖКА НА МИШЕЛ СЕ ПРИСЪЕДИНЯВА,
ЗА ДА ПОМОГНЕ ДА ДОВЪРШАТ СЕЗОНА.
НАТАЛИ МАСТИК ЙЕНСЕН, ДОКТОРАНТ, МОРСКА ЕКОЛОГИЯ
Колко кита маркирах? - Общо шест.
Общо шест. Китове, китове...
Група от два, група от три и само един ей там.
Нали? - Да.
Случва се често.
Добре.
Време ли е за почивка?
Да.
Скачащ кит!
Не сме на работа. - Но можем да ги гледаме.
Време за похапване. Донеси закуските.
Кифла със сирене. - Супер. Благодаря.
Докъде ще отидем за ново наблюдение?
На един час път или 6 км.
Отлично.
По колко наблюдения на ден?
Четири. - Четири.
Колко ще сме гладни, като се приберем?
Толкова. - Толкова гладни.
В този файл има много информация. Нормално. Пълно е с китове наоколо.
Ето един комуникационен зов.
Този е "дъги", а другият - "капчица".
Камшик, комуникационен, капчица.
Капчица, капчица, капчица.
Комуникационен, капчица, капчица, капчица. - На колко от звуците си дала имена?
На всички тези.
Знаеш ли как наричаме този?
Слонски.
Топло. Друго животно, издаващо подобен звук? Може да е мъртво.
Мамут. - Горещо.
Вълнест мамут.
Не, казва се бронтозавър.
"Може" да е мъртъв?
Определено е мъртъв.
Измами ме.
Напомнят на бронтозавъри.
Бронтозаври. - Да.
Това звучи като бронтозавър. - Така е.
Още три дена до новия двигател.
Опитваме се да отговорим на въпроса дали използват камшика за контакт.
Времето ни свършва.
Водим записки,
за да можем поне да покажем на света и на поколенията след нас,
че тук е имало нещо красиво.
За да отговоря на тези въпроси, трябва да се оттегля от обществото.
И да живея в свят, в който доминират животни.
Не го усещам като саможертва,
а като освобождаване.
Знам, че ще се прибера променена.
Но не знам дали ще ми пасне ролята,
в която бях преди.
Отидох в Антарктика за един месец
и се върнах при едно куче и партньор,
сред които вече не се вписвах.
Напуснах ги.
Ужасена съм, че това ще се повтори.
Нали разбираш? - Да.
Ужасена съм, че няма да пасна в ролята, от която излязох.
Трябва да се разделиш с нея, но не само физически, а и мислено.
На терен си от седем сезона.
Намери ли начин да се нагодиш към живота у дома?
Не.
Вместо това...
Аз правя обратното. Вземам нещата, които ми напомнят за дома,
и ги донасям тук.
Така ми се вижда по-смислено.
Защото тук е много по-безопасно да си човек.
ТРЕТА СЕДМИЦА
Не съм виждала толкова китове късно през сезона.
А направихме само един чист запис.
Така. Пускаме хидрофона долу.
Движи се добре. - Прекрасно.
Ще запиша данните. Излишно е да сме навън по-дълго от нужното.
Дай ми време. Слушам в момента.
8:29 ч.
Добре, записвам. - Чудно.
Потискащо е.
Шумът от водата е много силен. Толкова много плисък.
Сигурно трябва да спрем на 25. Аз просто... Става...
Става много трудно.
Просто съм изтощена от всичко.
Трудно е да говоря за това, предизвикателство е.
Понякога може да показва слабост.
Особено ако си жена на терен, не искаш да показваш слабост.
Тази година обещах да работя на терен само две седмици.
Мат ми липсва.
Понякога ми се струва, че цяла вечност не сме се виждали.
19 ОТ 30 ЗАПИСА ЗАВЪРШЕНИ ОСТАВАТ 6 ДЕНА
Вторник е, 27 август.
Д-р Мишел Фурне
и Натали Мастик, която е почти доктор, но още не е.
Добре. Готово.
Този по-близо ли е до другите?
Много, много китове. Леле, колко са много.
Това е любимият ми проблем.
Хубав проблем е, погледни ги.
Виж!
Идеално.
Синьото е закрепено за котвата.
Сега синьото е във водата.
Синьото е във водата.
Докрай ли е усилен звукът на айпада?
Да. - Така ли?
Пусни го пак. Чува ли се? - Чува се.
Не сме го пуснали във водата.
Добре, спри го.
Така. Готови ли сме?
Не знам. Стресът беше огромен.
Да, готово. - Добре, пускай.
Едно. Две. Три, четири, пет.
Шест, седем, осем, девет, десет, единадесет.
Готово ли е? Начало.
Имаме група от два.
Три самостоятелни. Група от четири. Два.
Ето там. Мисля, че там има един.
Наблюдение номер 26.
Време е.
Група от три. 145,6.
Група от два. 356,1.
Един кит.
129,6.
180 до 450.
За първи път усещам годините си. А искам да имам бебе.
Какво ще правиш с бебето, когато си на терен?
Ще го водиш със себе си.
Труден въпрос.
Зависи от работата на терен,
как ще се държи партньорът ми, когато трябва да съм тук.
Ако той може да е с мен на терен, да.
Или ако имам група за подкрепа.
Адски съм сериозна.
Работим по месец на сезон. - Да.
Някой бере боровинки с децата,
прави палачинки и пере дрехите,
готви храната за деня и мие чиниите за закуска.
После ние се връщаме от наблюденията си.
На другия ден е мой ред да съм с децата.
Слагаш едно тук и държиш с две ръце.
Ако паднат, паднат. Вдигаш ги и продължаваш.
Да.
После се сменяме и е твой ред да стоиш вкъщи.
Да. Звучи чудесно. - Да.
А мислиш ли колко ще е изтощително?
Само за месец ще е.
Един месец работа по девет часа на лодката,
прибираш се, не спиш.
Май няма подходящи примери за това в нашата сфера.
Нямаме нужда от примери.
Добре, добре.
Добре.
Той ми каза натам. - Певец ли има?
Той пее.
Като отидохме, и те спряха да пеят.
Добре, значи отиваме. - Да, добре.
Миналия път пак запя. - Да.
Добре. Това го обяснява, защото чухме...
Чухме доста добри песни. Ако е отишъл там... Да.
Добре.
Спускам.
Май се движим в правилна посока.
Звукът е по-силен.
Сега определено сме в правилната посока.
Да.
Добре.
Същата песен чухме и в Австралия.
Онази, която следим целия сезон.
Следователно тук има поне две различни песни.
Културни кръстопътища.
Този кит пее песента от запад.
Но онази песен трябва да е от друго място.
Другата най-близка популация е близо до Еквадор.
На 8000 км на изток.
Тази песен, която се носи из целия Южен Пасифик,
може да е част от една глобална културна мрежа.
Хиляди мозъци учат и споделят
някои от най-сложните акустични модели на Земята.
Резултат от еволюция, по-стара от нашата с милиони години.
Като изучаваме културата на китовете, може да научим нещо за нас самите.
Как бихме могли да се свързваме по различни начини след милион години.
Ще разберем
дали тук е записана.
Започва тук. Така.
В периода преди това има едно, две,
три изръмжавания.
Няма камшик.
Във втория преди това има един, два, три камшика.
В сегашния период има един, два,
три, четири, пет, шест, седем,
осем, девет, десет, единадесет,
дванадесет, тринадесет.
Тринайсет са.
Много яко, нали? - Много е яко.
Отговарят ти.
Все си мисля, че няма да се случи.
Толкова съм доволна. Много, много.
Много е трудно да тълкуваш езика на природата.
Да слушаш и да разбираш какво говори на себе си.
Това е същото, като да насочиш всички сателити на небето
да се ослушват за знак от далечния космос.
СПОРЕД ПЪРВОНАЧАЛНИЯ АНАЛИЗ НА Д-Р ФУРНЕ
ГЪРБАТИТЕ ИЗПОЛЗВАТ КАМШИКА ЗА КОНТАКТ И ЗА ДА ПОКАЖАТ КОИ СА.
ПРОБИВЪТ Й ОТКРЕХВА ПРОЗОРЕЦ
КЪМ ПОЗНАНИЕТО КАК КИТОВЕТЕ ЗАПАЗВАТ ВРЪЗКИ, ПРОДЪЛЖАВАЩИ ЦЯЛ ЖИВОТ.
Д-Р ГАРЛАНД РАБОТИ С МЕЖДУНАРОДНИ УЧЕНИ, ИЗСЛЕДВАЩИ ПЕСЕНТА НА ГЪРБАТИТЕ.
ЗАЕДНО СЪЗДАВАТ КАРТА,
ОТРАЗЯВАЩА КАК КИТОВЕТЕ СПОДЕЛЯТ ПЕСНИТЕ СИ ПО ЦЯЛАТА ПЛАНЕТА.
Д-Р ФУРНЕ И Д-Р ГАРЛАНД ПРОДЪЛЖАВАТ ДА ДЕКОДИРАТ
ОНОВА, КОЕТО ИЗГЛЕЖДА Е НАЙ-СТАРАТА СВЕТОВНА СИСТЕМА
ЗА КУЛТУРА И КОМУНИКАЦИЯ НА ЗЕМЯТА.
Превод на субтитрите Емилия Николова