Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ME PEAME ELUKAID OHJELDAMA JA NEILE KOHA KÄTTE NÄITAMA.
NIISIIS ESITAME NEILE HARVA KÜSIMUSI,
KARTES, ET NAD VASTAVAD JA HIRMUTAVAD MEID MEIE USKUMUSI PURUSTADES.
FREDERICKI VÄIN ALASKA
Ma üritan algatada vestlust.
Nii on kõige lihtsam seda väljendada.
Lasen ookeani mikrofoni ja räägin vaalaga
ning loodan, et ta vastab.
Kui mu projekt õnnestub,
on tegemist esimese eksperimendiga,
mille käigus oleme astunud dialoogi küürvaalaga.
KUI MICHELLE KÜÜRVAALADEGA KONTAKTI OTSIB,
UURIB ÜKS TEINE TEADLANE SEDA,
KUI KAUGELE ULATUVAD KÜÜRVAALADE SUHTED
AJAS JA RUUMIS.
ST. ANDREWSI ÜLIKOOL ŠOTIMAA
Küürvaalade laulu on uuritud 40-50 aastat.
Kuid keegi ei tea ikka, miks nad tegelikult laulavad.
Linnud laulavad.
Teised vaalaliigid ka.
Kuid küürvaalade laul on veelgi keerulisem.
Sellel on rütm.
Ajastatud hingamine.
Riimid ja kordused.
Tundide kaupa mustreid mustrite sees.
Ilma selge alguse ja lõputa.
Minu arust on küürvaalade laul keeruline suhtlus...
mastaabis, millel meie teada võrdväärset ei ole.
Peale meie keele.
Mu kasuisa oli klassikalise muusika pianist.
CORNELLI ÜLIKOOL ITHACA, NEW YORK
Kui ta istus, et mind klaverit mängima õpetada,
käskis ta mul vajutada ühte klahvi, silmad sulgeda ja kuulata...
kuni heli kadus.
Ta tahtis, et mõistaksin heli seda kogedes.
Maismaal on see palju kergem.
Ja siis lülitad taimeri sisse.
CORNELLI BIOAKUSTIKATÖÖKODA
Süsteem suhtleb siis selle kastiga?
Ettevalmistused võtsid kümme aastat,
enne kui saime hakata looma salvestisi, mida vaaladele ette mängida.
Väga hea. See töötab. - Kena.
Oo jaa.
Töötab? - Jah, hästi.
Suurepärane. - Olgu.
Sisse lülitatud? - Jah.
Jah.
Jah, sellega on probleeme.
Just see. Salvestatud helisignaal, mida me vaaladele ette mängima hakkame.
Või üks neist.
Jah, peame seda natuke kohendama.
Jah. Võime helitugevust vähendada.
Ehk...
Heli on moondunud. Ehk pead seda korrigeerima.
Moonutus pärineb salvestiselt. - Ah soo.
Jah. Salvestiselt endalt.
Neid salvestisi ei ole filtreeritud ega muul moel redigeeritud, üldse.
See on hea.
Miski on paigast ära. - Jah, valesti.
Üritan vaala ära petta.
Pean selle ausalt välja ütlema.
Üritan küürvaala veenda,
et vees on veel üks vaal, kes häälitseb.
Korraldasime ajurünnaku ja võisime vist avastada...
CORNELLI BIOAKUSTIKALABOR
Sarnaste katsete käigus on kogemata õudseid helisid toodetud.
See käib nii. Pool "salmi" moodustab ehtne laul.
Viimati loodud salvestises näis, et küürvaal oli heeliumi sisse hinganud.
Ja parandatud versioon.
Teadlased ei mõistnud, miks keegi ei vastanud.
Puhastad selle ära. - Jah, eemaldad müra.
Siin on signaali lainekuju.
Sinine on sisend, punane see, mida nüüd kuuleme.
Punast kuuleme nüüd. - Jah.
Ja te töötate põhimõtteliselt vaid signaaliga?
Spektogrammiga ei ole probleeme?
Kõik naksutused ja muu säärase puhastame välja.
Suurepärane mõte.
Ainus probleem, mida näen: küürvaalade häälitsused ei ole enamasti tonaalsed.
Need on amplituudmoduleeritud.
Ja need on lühikesed. Paljud neist on lihtsalt...
Häälitsused, mis pole harmoonilised. - Võrratu.
Teed seda hästi järele.
Ja ka siis on ilmselt kõige olulisem helide puhtus.
Peaksime proovima. - Jah.
Kui kuulata samal ajal kõiki maailma vaalu...
kuuleksime peamiselt helisignaale.
Vahel esinevad need seeriatena, mille järjekord vaheldub,
vahel ükshaaval.
"TILK"
Aga need on lühikesed.
"SVOPP"
Ja me teame neist väga vähe.
"LÕRIN"
Aga kõigist helisignaalidest...
"TIPI"
...on minu arvates tähtsaim üks.
Vupp.
Me arvame, et seda helisignaali kasutavad kõik.
Tegemist on loomaga, kes suudab luua lõputu hulga helisignaale.
Miks see signaal unikaalne on?
Mille poolest see eriline on?
Ning parim moodus selle väljauurimiseks
on esitada seda vaalale ja vaadata, kuidas ta reageerib.
Selleks ma valmistunud olengi.
Võitlesin selle eest juba siis, kui programmi 25-aastaselt alustasin.
Otsisin sellele toetust, kui oma doktoritööd kirjutama hakkasin.
Pean tagama, et teaduslik pool on laitmatu.
Niimoodi saame me hakata tasapisi mõistma,
kuidas küürvaalad maailma näevad.
Ja kuidas nad üksteist helide kaudu tajuvad.
MICHELLE SÕIDAB ALASKASSE,
ET VAADATA, KAS KÜÜRVAALAD KASUTAVAD VUPPI
TEISTE VAALADEGA KONTAKTI LOOMISEKS.
Mu ema jumaldas ookeani.
Ta tahtis saada okeanograafiks,
kuid naisi uurimislaevadele ei lubatud.
Niisiis sai temast geograaf.
Aga ookeani armastas ta endiselt ja ta...
pärandas selle mulle edasi.
MEREIMETAJATE UURIMISKESKUS
Täpselt. See on väga oluline.
Veidruste ja erinevuste otsimine on parim, mida me teha saame.
Sest need äratavad tähelepanu,
kui me individuaalseid erinevusi märkame.
Ja need kirja paneme.
Teadlased arvasid, et vaalad laulavad vaid paaritumiseks.
Siin on kena muster. Viiul, haugatus
ja see on üsna kindlalt vupp.
Kolm ideaalset näid...
Kuid Vaikse ookeani lõunaosas kogutud lindistusi kuulates nägin,
et samu laule esitavad üksteisest sadade kilomeetrite kaugusel elavad asurkonnad.
Aga tähtis on märgata struktuuri, eks?
Vali kiunatus, seejärel madalamal sagedusel häälitsus.
Jälle vali kiunatus ja mõned madalamal sagedusel.
Kui mõelda, et sellel on kindel struktuur...
Mõistsin, et laulmine ei saa olla seotud vaid paaritumisega.
Laulule lisatakse väikseid variatsioone.
Kõik lauljad õpivad need variatsioonid ära ja laul areneb.
Muutub keerulisemaks.
Üksteisest kaugel elavad populatsioonid jagavad laule.
Ja selle kordudes
moodustub neist lauludest tuhandete vaalade ühine kõla.
Kõik see on kultuuriline nähtus.
Austraaliast
levib see kõigepealt 1300 km kaugusel asuvasse Uus-Kaledooniasse.
Kõik vaalad omandavad laulu paari kuuga.
On hämmastav, et loomad
niivõrd pikka ja keerulist laulu nõnda kähku õppida suudavad.
Laulud levivad iga kord läänest itta,
ühendades kultuuriga ookeanitäie vaalu.
Üritan kaardile märkida, millistel Vaikse ookeani lõunaaladel laule jagatakse.
Et leida nähtuse piirid.
Koht, kus see konkreetne küürvaalakultuur lõpeb.
ELLEN VALMISTUB REISIKS PRANTSUSE POLÜNEESIASSE,
ET NÄHA, KAS SEALSED VAALAD
ESITAVAD SAMA LAULU, MIDA TA UURINUD ON.
ELLENI ABIKAASA
Kas aitab? Ei usu. - Aitab vist küll. Topime sisse.
Tule, Zin. Mis see on?
Siin üleval.
Mis sa arvad, Zin?
Kas sobib?
Välitööd on alati rasked, sest sa oled kallitest inimestest kaugel.
Aga arvasin...
Vahel harva on mul õnnestunud Matt endaga välitöödele kaasa meelitada.
Aga selgus, et ta jääb merehaigeks, nii et see ei läinud kuigi hästi.
Lülita pliit välja.
Ma tean, ma tean. - Näed suitsu?
Kas avasid... Jah.
Alustuseks paneb Ellen suitsuanduri tööle.
Jäid terveks? - Jah.
Aitäh, semu.
Millest üldse alustada? Olgu.
Delegeeri. - Mida?
Delegeeri. Delegeeri ülesanne mulle.
Olgu.
Kas saaksid tuua pesunöörilt kõik kuivad asjad?
Saan küll.
Tead ju, et edaspidi on meie suhtlemisvõimalused minimaalsed.
Nõme.
Ja see on väga raske.
Ilmselt on sinul palju raskem,
sest minu ümber on kogu aeg inimesed, minu meeskond.
Pealegi on sul tegemist. Eks?
Välitöödel ju tegelikult puhata ei saa.
Kui miski sind huvitab ja suhtud sellesse kirglikult,
tahad loomulikult sellega tegeleda.
Armastan välitöid.
Need teevad mu hirmus õnnelikuks ja ma armastan neid.
Ja ma ei tahaks neist loobuda,
kuid lahkumine on raske.
Parem on vist üritada sellele mitte mõelda.
Olgu.
Tule siia.
Pole viga.
ESIMESED KAKS NÄDALAT
ON MICHELLE'ILE ABIKS TEINE TEADUR JA ÜKS ÜLIÕPILANE.
Neli hüdrofoni. Olemas. Pult. Olemas.
Neli veekindlat kotti ümbriste ja GPS-anduritega. Olemas.
Vastuvõtja, olemas. Väike must veekindel kott paadi GPS-seadmega. Jah.
iPad, olemas. Roheline käterätt on seljakotis.
Goal Zero aku laadimisjuhtmetega ja päikesepaneel, mõlemad seljakotis.
Must Pelicani kohver. - Jah.
Kaameraga... Kontrollisin hommikul.
Kaamera, binokkel, kaamera lisaaku,
AA-patareid, kõik on olemas.
Tore. Suur veekindel kott, vihmajoped, snäkid.
ÜLIÕPILANE, ASSISTENT
Kõik olemas.
Veealune valjuhääldi. Neli päästevesti.
MEREÖKOLOOG
Kaks raadiosaatjat. - Jah.
Veekindlad kotid, veepudelid. - Vesi.
Minu veepudelid on täis.
Päikesekreem.
Kreem. See on kirjas.
Kreem on kotis. Peaksime seda näole määrima.
Esimene vaatlus toimub lõunas, seejärel liigume põhja poole.
Olgu.
Niivõrd kaunis paigas on lihtne unustada...
et vaalad võivad meid ümber ajada.
Nii külmas vees me sureksime.
Seal on keegi.
Kindlasti.
Eelmistel hooaegadel pole ma vahel mitu nädalat ühtki vaala näinud.
Sel aastal peame kuu jooksul vähemalt 30 vaala leidma.
Nii, hüdrofonid. Kell on 10.28, 11. august.
Kohal on dr Leanna Matthews ja dr Michelle Fournet.
Plaksutan kolm korda.
Iga sessioon kestab ühe tunni.
Vee all jälgime ühte vaala hüdrofonidega,
samal ajal kui meie kõlar vuppe mängib.
Panen mängima.
Paneme kirja kõik, mida ühte vaala vee peal tegemas näeme.
See on nn fokaalvaatlus.
Kõrvutades veepinnal nähtavat käitumist veealuste salvestistega
saan tervikliku ülevaate sellest, kuidas vaal meie salvestisele reageerib.
Esimesest pinnaletõusust. - Jah.
Äkki sulpsab siinsamas välja. - Jah.
Alustame vaatlust.
Esimene pinnaletõus. Edel, 76,2.
Mängi.
Ei, jätta. See pole meie vaal.
Mitte meie vaal. - Ei.
Mängi. Läänes.
50,1.
Mängi. Loodes.
Sukeldub. 36,3.
140.
See on meie vaal. - On jah.
Hästi. Väike valge laik seljauimel.
Eks? - Jah. Sabauime nägemine lohutas mind.
Teisel vaalal oli ka must sabaots. - Vaatasin ka. "Issand!"
Aga ei, meie vaal. - Ja õige saba.
Õige. - Jah.
Must tähniline sabauim, peal nuivähid.
Jah. - Jah.
Olgu, vaatlus sai läbi.
ESIMENE SESSIOON ON LÕPPENUD
Käes. - Käes.
Käes.
Võin ma Cheddari oma võtta?
Lase käia.
Olete pettunud, et ma meid sinna ei vii?
Ei. - Hästi.
See on teadlik otsus.
Seal on liiga palju vaalu.
Me ei peakski sinna minema.
See tekitaks segadust.
TEINE SESSIOON
See pole meie vaal. - Ei.
See pole meie vaal.
Need kaks ka mitte. - Ei.
Aga see vett pritsiv vaal?
Jah. - Meie vaal.
Tõuseb pinnale. Esimene pinnaletõus, 185,2
180.
Ilmselt on see meie vaal.
Üritan ta binokli ette saada.
Mängi.
Lõuna, 178,5.
365 meetrit. See lähemal, eks? - Jah.
See pole meie vaal. - Ei ole.
Kustuta viimane pinnaletõus.
Uuringu ebaõnnestumise tõenäosus on väga suur.
Logistika on ülikeeruline.
Kui vaalu on mitu, on väga raske vaid ühte jälgida.
MOOREA PRANTSUSE POLÜNEESIA
Mõte, et mina võin olulist infot leida,
piltmõistatusele ühe väikse tüki lisada...
Ka kõige raskemal välitööhooajal ja sitemal päeval
aitab see mul hommikul tõusta.
Ma olen nohikust teadlane.
Üritan mõista meie planeeti ja kõiki sellel elavaid loomi,
enne kui nad kaovad.
Sind ei ole siis hüdrofoni kasutama õpetatud?
Mitte eriti, ei. - Hästi.
Niisiis, kokkuvõte: see osa ei tohi märjaks saada, see läheb vette.
ZOOMUSIKOLOOGIA DOKTORANT
Need ärkavad akusäästurežiimist aeglaselt. - Arusaadav.
Kuulen seda läbi kõlari.
Jah, see toimib hästi.
Mõte on selles, et võtad tükikese teipi
ja mähid selle siia ümber. Tihedalt, aga mitte liiga.
Selge. - Juhet ei või kinni pitsitada.
Hästi.
Ja see aitab madalasageduslikku müra vähendada?
Mõtled seda? - Jah, see...
vähendab madalsageduslikke võnkeid. - Jah.
Jah, seda õpetas minu juhendajale tema juhendaja,
see jõudis minuni, nüüd tutvustan seda ka meie meeskonnale.
Nii et see on...
Nimetagem seda Austraalia nipiks.
Jah. Ei, ideaalne. - Hästi.
Nüüd on vaid vaalu vaja.
KAPTEN
Jah, rõõm sindki näha.
Tore, et sinuga sõita saame. - Pole ammu näinud.
Ma tean, väga ammu. Jah, nii et...
Mul on vaid paar nädalat,
et lindistada kvaliteetselt erinevate vaalade häälitsusi
ja näha, mida nad laulavad.
Vabandust. Mida arvad?
Ehk proovime sealpool, sest heli on parem.
Jah, kõlab... - Pärast võime minna...
Jah, hea mõte.
Kas laseme sisse? - Jah.
Keri see lahti. Jah. Ideaalne. - Niimoodi.
Olgu, hakkame nüüd kuulama. - Hästi.
Kuulan 95 juures.
Mu kuulmine ei pruugi nii hea olla.
Võimalik. Jah.
See on akustiline peitusemäng.
Laseme kogu... Jah, kogu kaabli välja.
See ei ole vertikaalses asendis,
tahan võimalikult sügavale jõuda.
Vee all kuulevad teised vaalad laulu kümnete kilomeetrite kauguselt.
Aga minu hüdrofon suudab selgeid helisid lindistada maksimaalselt 3 km kauguselt.
Olgu, panen selle kinni. Fail 001.
Tunnen, et sealtpoolt. - Jah.
Vaalad laulavad väljaspool korallrahu, aga avameri võib olla nii metsik,
et kui sa ette ei vaata, võib paat põhja minna.
Proovime sealpool.
Vesi on aken, aga samas ka sein.
Saame kinnitada, et toimub laulmine,
aga kvaliteet on kehv, vägagi.
Vaal on järelikult kaugel. Seda me kahjuks uurida ei saa.
30 SESSIOONIST LÄBI VIIDUD VIIS JÄÄNUD 24 PÄEVA
Ma ei ole kümne aasta jooksul Alaskas iial nii paljusid vaalu näinud.
Tunnen, et see on projektile karuteene, kui me olukorda esmalt ei kaardista.
Järgneme konkreetsele vaalale ja mängime salvestist vaid talle,
kuid heli kuulevad teisedki vaalad.
See tähendab, et looma käitumine muutub.
Sest kui me sinuga kahekesi räägime,
võrreldes vestlusega suuremas seltskonnas...
Meie panus muutub.
Just! - Ja meie tähelepanu.
Töövõtete muutmine on raske.
Jah. Oleme kulutanud nädalaid... Mina isegi kuid, aastaid...
Palju aega. - ...fokaalvaatluseks valmistudes.
Aga kui sa selle ära teed... - See muutub.
...ja näed ka teisi asju...
Kulutatud aeg ei ole oluline.
Mis on kõige elegantsem viis
olla kindel milleski, mida me looduses näeme,
ilma seda üle paisutamata ja sellele lootma jäämata?
Tunnen, et selle küsimuse valguses...
Kaardistamine on kõige lihtsam viis tabada vaalade reaktsiooni meie salvestisele.
See on suur muutus.
Vägagi.
Me vist... - Kuule, Maggie.
Me hakkame uurimismeetodit muutma.
Kaardistame. - Kaardistame?
Jah. - Ainult?
Ainult.
Arvasin, et keskendun ühele vaalale,
seega tundus ühe vaala käitumise jälgimine loogiline.
Aga vaalu oli palju. See oli ootamatu üllatus.
Niisiis pean teada saama,
kas iga üksiku vaala poolt kuuldavale toodud vuppide arv
suureneb, kui oma vupi ette mängin.
Ja parim moodus on olukorra kaardistamine.
Registreerin kõik vaalad, keda läheduses näen.
Kui vaalade keskmine vuppide arv
suureneb pärast minu vupi kuulmist...
on see selge tõend, et vaalad kasutavad vuppe kontakti loomiseks.
LINDISTUST MÄNGITAKSE ESIMEST KORDA MITMELE VAALALE
Panen mängima.
Olgu.
Liigume sinnapoole, et ta rahus saaks olla.
Ja siis pöörame tagasi. Aeglaselt, me sõidame aeglaselt.
Salvestisest 30 sekundit. - Aitäh. 30 sekundit.
Neljaliikmeline rühm. 131, 450 meetrit.
Kaheliikmeline rühm. 154, 900 meetrit.
145. Kaheliikmeline rühm.
Kas saad veidi aeglasemalt? - Raske on.
Kaugus 180 meetrit.
Palun korda nurka.
142.
Kaheliikmeline rühm...
230 meetrit.
185. Üksik vaal.
Palun korda. Anna andeks. - 185. Üksik vaal. 230 meetrit.
180 meetrit. Üksik vaal. 256.
Olen neljaliikmelise rühma juures, 900.
Kui suur nurk oli? - Ma ei tea.
Olgu, alustame uuesti.
Tempo on suur, mul pole olnud aega keskenduda.
Ma tean. Ja see on...
Kustutame kõik ja alustame uuesti.
See oli raske, aga kergem.
Kergem ühe looma jälgimisest?
Jah. Vaata neid tegelasi. Vaata.
Olgu. Alusta vaatlust.
Hästi. Kolmeliikmeline rühm. 159.
Ma tahan näha meid.
Millal salvestise mängima panime? - 11.32.
Kõlab usutavalt. - Olemegi vist meie. Vaikne.
Samas see sobib siia.
Sobib jah. Jah, kõlab väga realistlikult.
Jah.
Need pole meie. - Ei.
Ei, meie oleme siin. - Jah.
Arvan, et vupp on nende jaoks tervitus.
Võimalik, et midagi sellist: "Tere, mina olen..."
Ja siit küsimus.
Kui igal vaalal on oma vupp...
kasutavad nad seda üksteise eristamiseks?
Sellepärast ma neile just seda helisignaali mängingi.
Enne vestluse algust...
on kasulik end tutvustada.
Mida me siit veel leidsime?
Tahtsime näha, kas nad kasutasid vuppe enne meie vupi kuulmist.
Need oleme meie. - Meie jah.
Enne meie sekkumist siin palju vuppe polnud.
Nad tahavad vastata.
See võib olla juhus.
Nad alustavad uuesti.
Leanna. - Jah?
Tule siia. - Olgu.
Maggie, keegi peaks lükkama. - Oh issand.
Issand! - Vajusime alla.
See krigiseb.
Ma ei aita. Mina sellesse ei sekku.
Muidu kaebate mind veel kohtusse.
Kas olemegi maas? Oleme vist jah.
Seisan siin ja kritiseerin. - Ütled, et me ei oska kiikuda?
Liigume sinnapoole, maapind on kaugemal, eks?
Valmis? - Pisarad on silmas.
Oh issand, lasen püksi.
Maggie!
Ole ettevaatlik. - See on vist halb mõte.
Saad jalad sinna peale? - Ilmselt.
Kui kõrgemalt kinni hoiad... Jah.
Jah, pead lihtsalt hüppama. Hüppa peale. Oh issand.
Isver, ära lase tal puud tabada!
Võtan asjad, mida siin armastan,
ja viin need koju.
Näiteks?
Mul pole internetti.
Jah. Kodus pole internetti?
Jah, mul pole kodus internetti. - Jah.
Mu kodu on väga vaikne.
Olen mürast kaugel.
Nii et kui ma õue lähen, kõlab see natuke...
Jah.
Hommikul ärkaksin otsekui telgis.
Pärast siit lahkumist tavaeluga harjumine muutub üha raskemaks.
Läheb mitu päeva, et lülitada end ümber
reaalsusele ja pärismaailmale. See on lihtsalt...
Selles asi ongi. Seal ei ole minu jaoks reaalsus.
Reaalsus on siin.
See siin on pärismaailm.
Jah, aga selles maailmas ei ela me kogu aeg.
Jah. - Seega peame ennast ümber lülitama
igapäevaelule, mis kõigele sellele eelnes.
Ja see on raske.
Kõik, mida teeme, pole loomupärane.
Mõni asi on õpitud.
Märk sellest, kellega seotud oleme.
Ja kuhu me kuulume.
Olime täna väga hea tiim.
Jah.
Hoolitsesime üksteise eest.
Me naersime palju.
Naersime täna palju.
Kas peaksin teil juukseid lõikama?
Nimetame neid asju kultuuriks.
Vanimad kultuurid ei ole inimtekkelised.
Need pärinevad ookeanist.
Mitme põlvkonna vältel pidasid teadlased vaalu erakuteks...
kuna me ei näinud neid koos.
Aga üksinda ei ole nad olnud juba terve igaviku.
40 miljoni aasta eest arenesid nende ajud tohutult keeruliseks.
Enne kui me kahel jalal käima õppisime.
Enne kui tule avastasime.
Teadvus lõi õitsele, sest nad muutusid sotsiaalseteks.
Eneseteadvuse ja kogukonnaga seotud alad arenesid kaugemale
kõigi teiste ajude samadest piirkondadest.
Ka meie omadest.
Nägemis- ja kuulmismeel ühinesid...
võimaldades vaaladel näha üksteist helide kaudu.
Vaalad arenesid, et pimeduses suhteid luua.
Saba. - Kus... Saba vasakul!
Üks siin, teine seal.
Olgu. Asun lindistama, 13.50.
Olgu, üks laulja on leitud.
Need oiged on tõesti...
Detailid on selgelt kuulda. Äge.
Just seda me tahamegi. Seda. See on õige asi.
Just see. Hoiame kaablit terve tunni. Meie jaoks on see kullasoon.
Hooaja tähtsaim leid. - Jah.
Salvestatud laul erineb sellest, mille kulgu ma jälginud olen.
Uus laul, mida ma varem kuulnud ei ole.
20 aasta jooksul Vaikse ookeani lõunaosas kogutud lindistustes
näen ma seda esimest korda.
Ei usu, et see on anomaalia.
Sellel laulul on keerukas ülesehitus ja selgelt välja kujunenud teemad.
Ehk ei lõppegi kaart Prantsuse Polüneesiaga.
30-ST MITMELE VAALALE SUUNATUD AUDIOSESSIOONIST LÄBI VIIDUD 13
JÄÄNUD 20 PÄEVA
Nädala pärast naasevad Leanna ja Maggie oma igapäevatööle.
Aga hakkame vist lõpuks asjast aru saama.
Nüüd, mil jälgime ühe vaala asemel mitutkümmet,
on kõige raskem silma järgi kaugust mõõta.
Niisiis harjutame igal hommikul.
Olgu, minu kord. - Hästi.
Ma... - Olgu, alusta.
Pakun 114.
Mina pakkusin 135. - Kõlab usutavalt.
155.
Arvasin, et 135-180.
Tõesti? Ja mina 90-135.
Olgu. Hästi. - Hindan valesti.
135-180. - Ütleksin sama.
Olgu, mõõdame. Issand, ära liigu.
120.
Pingutame üle. - Jah.
Liialdame kaugusega.
Valmis? - Jah.
Pakun 70. - 70.
Alla 90. - 65.
Olgu. Tunnen end paremini. - Me... Jah.
Täna on palav. - Tunnen end nii ebamugavalt.
Ja sa näed välja nagu
prantsuse tüdruk välitööle minemas. - Tõesti?
Väike krunn, musta värvi riided.
Noh, see... Et higilaigud musta pealt välja ei paistaks
ja et juuksed mütsi alla panna saaksin.
Funktsionaalne mood.
- Jah.
Ma pole vist kuus päeva särki vahetanud.
Kui võimas vaatepilt! Nii palju vaalu.
Seal, seal ja seal. Seal, seal ja...
Tõsiselt?
Leanna, kütus voolab tagantpoolt välja.
Olgu, lähme koju. - Jah.
Töötab.
Jah, jah, jah.
Ma ei tea, kust kütus täpsemalt välja voolab,
pean asja uurima.
Tean, et kui kütus peale voolab, läheb see kenasti sisse,
aga midagi juhtub. Arvan...
Ma ei hakka oletama, aga tegelen sellega.
Olgu.
Ütlen lihtsalt, et järgmiste tundide jooksul ma muuga tegeleda ei jõua.
Keskendun sellele, kuni probleem laheneb.
Selge. - Olgu.
ENNE LEANNA JA MAGGIE LAHKUMIST
EI SAA MEESKOND RIKKIS MOOTORI TÕTTU AUDIOSESSIOONE KORRALDADA.
2. NÄDAL
Jah, 20 minutit hakkab läbi saama.
Fontään.
Liigub.
Oo jaa. Ja jälle.
Fontään.
Kus? Fontään? - Fontään?
Jah, jah.
Asun kuulama.
Ta ei laula.
Ei laula. Ma tean, ma tean.
Ta on ju sealsamas, aga... Ma tean.
Nagu nõela otsimine heinakuhjast. - Jah.
Peame lihtsalt...
Nad kas on seal ja laulavad või siis mitte.
MEREÖKOLOOG
Ta ütleb neli või pool viis Marina de Vaiares.
Homme? - Jah.
Teeme ära. Tore.
Neli, kaks...
Ütlesin, et häid laule me ei leidnud,
aga tore, et väljas käisime ja harjutada saime.
Ja siin on oluline ots, hüdrofon.
Just nii. Kui me selle trossi otsa seome,
jääb hüdrofon ülespoole ja saba allapoole.
Nii et mere põhjas on raskus, mingi poi või...
Jah. Paigutame selle korallrahule, ümberringi on palju kalu.
Kuuleme ägedaid kraaksatusi. - Selge.
Kuuled väga palju seda ja...
Krevetlaste naksutamist, aga... - Jah.
Aga kui läheduses on laulev vaal, varjutab see kõik muu.
Teen kõik, mis võimalik,
et jäädvustada siin tavapärasest erinev.
Olgu.
Jah.
Täna on 10. september.
Oleme Moorea lähedal just korallrahu piiridest väljunud.
Leitud salvestise palun tagastada dr Ellen Garlandile
St. Andrewsi ülikoolist.
Paigutame merepõhja hüdrofonid, lootes, et lähedusse satub laulev vaal.
Olgu. Lasen selle vette. Jah. Nii.
Me nimetame oma suhtlusvahendit keeleks.
Arvame, et vaalade suhtlus erineb sellest.
Vee all võib kuluda pool tundi, enne kui heli horisondi taha levib.
Või hoopis mõne sekundi ja meetriga hääbub.
Pidevalt saabub uusi helisid...
erinevatest paikadest ja ajahetkedest.
Ja kuidagi dešifreerivad küürvaalad akustilist maailma,
kus minevik ja olevik jõuavad kohale ühel ja samal ajal.
Sama raske oleks mõista iga üksiku tähe ajalugu.
Kasutades ainult oma kõrvu.
OODATAKSE UUT MOOTORIT,
MICHELLE'I SÕBER JA KOLLEEG TULEB APPI HOOAEGA LÕPETAMA.
MEREÖKOLOOGIA DOKTORANT
Mitu vaala märkinud olen? - Kuus.
Kuus. Vaalad, vaalad...
Kahene grupp, kolmene grupp ja üksik vaal. Eks?
Jah.
Seda juhtub palju. - Jah.
Olgu.
- Kolmeminutine paus?
Jah.
Veest väljub vaal!
Me ei tööta praegu. - Vaadata võime ikka.
Aeg keha kinnitada. Too ometi suupisted.
Juustupirukas. - Suurepärane. Aitäh.
Jah.
Kui kaugele me enne järgmist vaatlust läheme?
Üks tund või kuus kilomeetrit. - Kuus kilomeetrit. Vägev.
Mitu vaatlust päevas teha üritame?
Neli. - Neli.
Kui näljased koju jõudes oleme?
Väga. - Väga näljased.
Selles failis juhtub palju.
Pole ka ime, ümbruses on ohtralt vaalu.
Siin on poolik toitumishäälitsus.
Selle nimi on kaar, järgneb tilk.
Vupp, toitumishäälitsus, tilk.
Tilk, tilk, tilk.
Toitumishäälitsus, tilk, tilk, tilk.
Mitmele signaalile sina nime panid? - Kõigile.
Tead selle häälitsuse nime?
Elevant?
Peaaegu. Kes sellist häält teeb? Ta võib olla välja surnud.
Mammut. - Oled lähedal.
Karvane mammut.
Ei, brontosaurus.
"Võib olla" välja surnud?
Kohe kindlasti välja surnud.
Vedasid mind ninapidi.
Nad meenutavad tõesti brontosaurust.
Brontosauruseid. - Nõus.
Kõlab nagu brontosaurus. - Kõlab jah.
Saan uue mootori kolme päeva pärast.
Üritame mõista, kas vuppi kasutatakse teiste vaaladega kontakti loomiseks.
Ja aeg hakkab otsa saama.
Me talletame ajalugu.
Et saaksime vähemalt maailmale ja tulevastele põlvedele näidata,
et siin oli midagi ilusat.
Nendele küsimustele vastamiseks pean ma ennast ühiskonnast eraldama.
Ja elama maailmas, kus valitsevad loomad.
Ja mulle ei tundu, et ma ohverdan midagi.
Pigem on see vabanemine.
Tean, et lahkun siit teise inimesena.
Ja ma ei tea, kas see inimene sobitub...
mu endisesse rolli.
Ma veetsin ühe kuu Antarktises.
Kodus ootasid mind koer ja elukaaslane,
kelle ellu ma enam ei sobinud.
Pidin nad maha jätma.
Kardan, et nüüd võib sama korduda.
Mõistad? - Jah.
Kardan, et ma ei sobi enam rolli, mida enne täitsin.
Pead siit lahkuma mitte vaid füüsiliselt, aga ka vaimselt.
Sa oled käinud siin seitse hooaega.
Kas oled leidnud viisi, kuidas koju naasta?
Ei.
Selle asemel...
käitun ma vastupidiselt. Võtan kodust kallid asjad kaasa,
näiteks sinu, ja toon need siia.
See näib loogilisem.
Sest siin on palju turvalisem olla inimene.
3. NÄDAL
Ma pole nõnda hilisel ajal iial nii vähe vaalu näinud.
Oleme saanud vaid ühe selge lindistuse.
No nii. Hüdrofon läheb alla.
Edeneb hästi. - Suurepärane.
Hakkan andmeid registreerima, oleme siin vaid nii kaua, kui vaja.
Mis kell on? Hakkan kuulama. - 8.29.
Olgu. Lindistan. - Lahe.
See on masendav.
Vesi tekitab nii palju segavaid helisid. Nii palju pladinat.
Peame vist 25 juures lõpetama. Ma lihtsalt... See muutub...
See muutub üha raskemaks.
Ma olen surmväsinud, kõigest.
Jutt sellest, kui raske ja keeruline kõik on,
võib vahel olla märk nõrkusest.
Sellel erialal, eriti naisterahvana, ei taha ma nõrkust välja näidata.
Lubasin sellel aastal vaid kaheks nädalaks välitööle minna.
Ma igatsen Matti.
Tundub, et me ei ole terve igaviku teineteise nägu näinud.
30 SESSIOONIST LÄBI VIIDUD 19 JÄÄNUD KUUS PÄEVA
On teisipäev, 27. august.
Kohal on dr Michelle Fournet
ja Natalie Mastick, peaaegu doktor, kuid veel mitte päris.
Olgu. Hästi.
On ta teistele lähemal?
Palju, palju, palju vaalu. Kui palju vaalu siin on!
Olgu. - See on mu lemmikmure.
See on hea mure. Vaata neid.
Vaata!
Ideaalne.
Olgu, sinine on ankru külge kinnitatud.
Sinine on nüüd vees.
Sinine on vees.
Kas iPadi heli on põhja keeratud?
Jah. - Kas on?
Mängi uuesti. Kas mängib? - Mängib.
Me ei pannud seda vette. - Pagan.
Olgu, pane kinni. - Oh ei!
Hästi. Oled valmis?
Ei tea, see oli närvesööv.
Jah, valmis. - Olgu. Läks.
Üks. Kaks. Kolm, neli, viis.
Kuus, seitse, kaheksa, üheksa, kümme, üksteist.
Valmis? Ja läks.
Kahene rühm.
Kolm üksikut. Üks neljane rühm. Ja kahene.
Siin. Siin on vist üks.
Vaatlus nr 26.
Aeg sai täis.
Kolmene rühm. 145,6.
Kahene rühm. 356,1.
Üksik vaal.
129,6.
180-460.
Tajun esimest korda oma vanust.
Ja ma tahan last.
Mida sa välitööl olles lapsega teed?
Sa võtad ta kaasa.
Raske küsimus. Oleneb sellest, milline välitöö on.
Ja oleneb mu partnerist.
Kui mul on partner, kes minuga kaasa tuleb, siis jah.
Kui mul tagala olemas on.
Räägin tõsiselt.
Oleme kuu välitööl. - Jah.
Keegi korjab koos lastega mustikaid, küpsetab pannkooke, peseb pesu,
teeb süüa ja peseb pärast hommikusööki nõud.
Siis tuleme meie välitöölt tagasi,
järgmisel päeval hoian mina lapsi.
Ühe paned siia, kahel hoiad käest kinni. Kui nad kukuvad, tõstad nad püsti.
Jah.
Siis järgmine vahetus. Nüüd on sinu kord koju jääda.
Jah. Kõlab võrratult. - Jah.
Mõtled sa ka sellele, kui väsinud sa siis oled?
Ainult üks kuu.
Töötad kuu aega iga päev üheksa tundi paadis,
lähed koju, ei saa magada.
Meie erialal ei ole just palju häid näiteid.
Näiteid pole vajagi.
Hästi. Hästi.
Hästi.
Ta ütles, et sealpool. - Laulev vaal?
Jah? - Ta laulab.
Aga kui läheme... - Hästi. Jah.
...lõpetas ta laulmise...
Hästi. Seega me... Jah. - Jah, hästi.
Eelmisel korral alustas ta uuesti. - Jah.
Olgu. Jah, see selgitab asja, sest me kuulsime...
Kuulsime päris häid laule, nii et kui ta on sealpool... Olgu.
Lasen sisse.
Sõidame vist õiges suunas. Näib, et ta laulab kõvemini.
Jah, nüüd liigume kindlasti õiges suunas.
Jah.
Olgu.
Sama laulu kuulsime me Austraalias.
Oleme seda terve hooaja otsinud.
Järelikult on siin vähemalt kaks erinevat laulu.
Kultuuriline risttee.
Selle vaala laul pärineb läänest.
Aga teine laul peab pärinema kusagilt mujalt.
Ja lähim populatsioon asub Ecuadori kandis.
8000 km ida pool.
See, mida pidasin pretsedendituks laulude jagamiseks Vaikse ookeani lõunaosas,
võib olla kõigest tükike ülemaailmsest kultuurilisest võrgustikust.
Tuhanded ajud õpivad ja jagavad
mõnesid keerulisimaid akustilisi mustreid meie planeedil.
See on meie arengust miljoneid aastaid kauem kestnud evolutsiooni tulemus.
Vaalade kultuuri uurimine võib aidata meil õppida midagi iseenda kohta.
Kuidas saame teisiti suhelda...
miljoni aasta pärast.
Kohe selgub...
kas see õnnestus.
See algab siin. Nii.
Esimesel eelperioodil üks, kaks...
Kolm lõrinat.
Vuppe pole.
Teise eelperioodi jooksul on üks, kaks... kolm vuppi.
Vaatluse ajal on üks, kaks,
kolm, neli, viis, kuus, seitse...
kaheksa, üheksa, kümme, üksteist...
kaksteist, kolmteist.
Neid on 13.
Päris lahe, mis? - Päris lahe.
Nad vastavad sulle.
Mõtlen ikka, et see ei õnnestu.
Olen õnnelik. Nii õnnelik!
Metsiku looduse keelt on nii raske tõlgendada.
Kuulata ja mõista, mida see iseendale ütleb.
See on sama üüratu eesmärk kui suunata kõik satelliidid taeva poole,
lootes kuulda sõnumit kosmosest.
DR FOURNET' VARANE ANALÜÜS NÄITAB,
ET KÜÜRVAALAD KASUTAVAD VUPPE KONTAKTI LOOMISEKS JA ENDA TUTVUSTAMISEKS.
TEMA MURRANGULINE AVASTUS ANNAB OLULIST INFOT SELLE KOHTA,
KUIDAS VAALAD ELUAEGSEID SUHTEID ALAL HOIAVAD.
DR GARLAND TEEB KOOSTÖÖD RAHVUSVAHELISE TEADLASTERÜHMAGA,
KES KÜÜRVAALADE LAULU UURIVAD. KOOS KOOSTAVAD NAD KAARTI SELLEST,
KUIDAS VAALAD OMA LAULE ÜLE KOGU PLANEEDI JAGADA VÕIVAD.
DR FOURNET JA DR GARLAND DEŠIFREERIVAD
ILMSELT VANIMAT ÜLEMAAILMSET
KULTUURI- JA SUHTLUSSÜSTEEMI.
Tõlkinud Triin Jürimaa