Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ISTEN BARMAIT KORDÁBAN, AZ ŐKET MEGILLETŐ HELYEN TARTSUK,
HOGY NE KELLJEN KÉRDEZNÜNK TŐLÜK,
MERT MÉG A VÉGÉN VÁLASZOLNÁNAK ÉS SZÉTZÚZNÁK HITÜNKET.
Mélység
FREDERICK-ÖBÖL ALASZKA
„Beszélgetést kezdeményezek.”
Azt hiszem, így lehet a legegyszerűbben leírni.
Leengedek egy hangszórót az óceánba, és megszólítok egy bálnát,
azt remélve, hogy visszaszól.
Ha ez a kísérlet beválik,
ez lesz az első,
amiben sikerrel kommunikálunk egy hosszúszárnyú bálnával.
MÍG MICHELLE A HOSSZÚSZÁRNYÚ BÁLNÁKKAL IGYEKSZIK KAPCSOLATBA LÉPNI,
EGY MÁSIK TUDÓS AZT PRÓBÁLJA DEKÓDOLNI,
MILYEN MESSZIRE NYÚLIK A BÁLNÁK KÖZÖTTI KAPCSOLAT
ÚGY TÉRBEN, MINT IDŐBEN.
ST. ANDREWS EGYETEM SKÓCIA
A hosszúszárnyúak énekét úgy 40-50 éve vizsgálják.
De még mindig nem tudjuk, miért énekelnek.
A madarak is énekelnek.
És más bálnák is.
De a hosszúszárnyúak éneke… sokkal kidolgozottabb.
Van ritmusa.
Lélegzetvételhez igazodik.
Rímeket és ismétlődő részeket tartalmaz.
Többórányi minta, és azokon belüli további minták.
Meghatározhatatlan az eleje vagy a vége.
Úgy vélem, a hosszúszárnyúak éneke összetett kommunikáció…
olyan skálán, amihez foghatót nem ismerünk.
Kivéve a sajátunkat.
A mostohaapám zongoraművész volt.
CORNELL EGYETEM
Amikor zongorázni tanított,
azt mondta, üssek le egy hangot, csukjam be a szemem, és füleljek…
…míg a hang teljesen el nem halkul.
Azt akarta, hogy a hangot a tapasztaláson át értsem meg.
Ez a szárazföldön jóval könnyebben megy.
Aztán beállítod az időzítőt.
CORNELL BIOAKUSZTIKA MŰSZAKI ÉS GYÁRTÓMŰHELY
A rendszer ezzel a dobozzal kommunikál?
Tízévnyi előkészítésre volt szükség ahhoz,
hogy egyáltalán elkezdhessük összerakni a bálnáknak szóló üzenetet.
- Remek, működik! - Ügyes!
Jó!
- Működik? - Igen. Nagyon jól.
- Remek! Príma! - Oké!
- Be van kapcsolva? - Igen.
Igen.
Nos, igen, ezzel küszködünk.
Ez az! Ez a… Ez az a felvétel.
Ez az az ének, amit le fogunk játszani…
Illetve azok egyike.
Igen, ez még finomhangolásra szorul.
Aha. A hangerőn lehetne csökkenteni.
Talán…
Valami torzítja. Hozzá kéne nyúlni.
- A felvételen van. - Ó, értem.
Ez az eredeti felvételen is rajta van.
Ezeket nem szűrtük, nem tisztítottuk meg, nem nyúltunk hozzájuk.
Így jó.
- Valami nem stimmel. - Nem, sajnos nem.
Át akarom verni a bálnát.
Ezt jó előre tisztázni akarom.
Arról akarom meggyőzni a hosszúszárnyút,
hogy a vízben van egy társa, aki kiadja a hangokat.
Épp ötleteltünk, és közben véletlenül rábukkanhattunk…
CORNELL BIOAKUSZTIKAI LABOR
A korábbi kísérletek során sok rémes hangot játszottunk le véletlenül.
- Így működik. - A versszak fele a valós ének.
A legutóbbi felvételen
a bálna mintha héliumot szívott volna.
Ez a fele pedig rekonstruált.
És még csodálkoztak, hogy senki nem felelt.
- Mindent kitisztítasz. - Igen, minden zajt.
Ez a hullámforma.
A kék a bemenet, a vörös, amit most hallunk.
- A vörös, amit hallunk, igaz? - Aha.
Csak a jellel dolgozol?
A spektrogrammal nincs gond?
Minden kattogás, egyéb zörej kikerül belőle.
Remek ötlet.
Az egyetlen probléma az lehet, hogy a legtöbb bálnaének nem tonális.
Amplitúdómodulációs énekek.
És rövidek. Nagy részük ezeknek olyan ének…
…ami se nem harmonikus, se nem tonális.
Ez állati!
Állati jól csinálod.
A lényeg, hogy minden a felvétel tisztaságán múlik.
- Meg kéne próbálni. - Aha.
Ha valaki meghallgathatná a világ összes bálnáját egy időben,
a legtöbb kiadott hang ének lenne.
Néha olyan sorozatban jönnek egymás után, melynek változik a sorrendje.
Néha egyesével.
BUGYBORÉKOLÁS
De rövidek.
BÖFFENTÉS
És nagyon keveset tudunk róluk.
MORGÁS
De a hosszúszárnyúak dalai között…
MORDULÁS
…van egy, ami fontosabb, mint a többi.
Ugatásnak nevezzük.
Erről úgy gondoljuk, hogy minden bálna kiadja.
Ez az állat végtelen számú ének kibocsátására képes.
Miért pont ez különleges?
Mitől az?
A legjobb módszer ennek kiderítésére az,
hogy lejátsszuk a hangot egy bálnának, és megfigyeljük a reakciót.
Erre a kérdésre készülök már régóta.
Huszonöt évesen kezdtem bele a kutatásba. Már akkor is ez hajtott.
Ez a kérdés a doktorim témája is.
A tudományos részének makulátlannak kell lennie.
Tulajdonképpen ez az első lépés annak megértéséhez,
hogyan érzékelik a hosszúszárnyú bálnák a világot.
És hogyan látják egymást a hangoknak köszönhetően.
MICHELLE WILL ALASZKÁBA UTAZIK,
HOGY BEBIZONYÍTSA, A HOSSZÚSZÁRNYÚ BÁLNÁK AZ UGATÁST
AZ EGYMÁSSAL VALÓ KAPCSOLATTARTÁSRA HASZNÁLJÁK.
Anyám imádta az óceánt.
Oceanográfus akart lenni,
de nőket nem engedtek fel a fedélzetre.
Így inkább földrajztudós lett belőle.
Az óceánok iránti rajongása azonban megmaradt, és…
bennem öröklődött tovább.
TENGERI EMLŐSÖKET KUTATÓ RÉSZLEG
Pontosan. Ez rém fontos.
A legjobb, ha a furát, a normálistól eltérőt nézzük.
Az úgyis felkelti a figyelmedet,
ha észleljük az egyéni különbségeket.
Ezt jegyezzük fel!
Az elfogadott álláspont szerint a bálnák éneke a párzási rítus része.
Csodás mintánk van.
Hegedű, csaholás,
és ez itt tutira ugatás lesz.
Három tökéletes példa…
De tízévnyi, a Csendes-óceánon rögzített felvételt meghallgatva
ugyanazokat a dalokat láttam előkerülni
egymástól több száz kilométerre élő populációknál.
Az nagyon fontos, hogy látjuk a struktúrát.
Indul egy nagy sikollyal, majd jön egy alacsonyabb frekvenciájú szegmens,
megint nagy sikoly, és alacsony frekvencia.
Szóval, ami a struktúrát illeti…
Rájöttem, hogy a bálnák dalai túlmutatnak a párzáson.
Kisebb változásokat vettem észre.
Aztán ezeket az összes „énekes” megtanulja, és a dal átalakul.
Komplexebb lesz.
A dalok pedig egyik populációtól a másikhoz kerülnek.
És ahogy ismétlődik,
a szemünk előtt rajzolódik ki, hogy milyen ezernyi bálna közös éneke.
Ez egy kulturális esemény.
Ausztráliából először
az 1300 kilométerre lévő Új-Kaledóniába jut el.
Pár hónap alatt mindegyikük megtanulja a dalt,
ami eleve elképesztő, mármint, hogy ezek az állatok
képesek egy ilyen hosszú, összetett dalt ilyen gyorsan elsajátítani.
A dalok minden esetben nyugatról terjednek keletre,
kulturális hidat képezve egy óceánnyi bálna közt.
Igyekszem egy térképen ábrázolni,
hogy a Dél-Csendes-óceánon hol fordul elő dalmegosztás.
Meg akarom találni a határait…
ezzel feltérképezni, meddig ér el a hosszúszárnyúak kultúrája.
ELLEN FRANCIA POLINÉZIÁBA KÉSZÜL UTAZNI,
HOGY MEGNÉZZE, AZ OTTANI BÁLNÁK
VAJON UGYANAZT A DALT ÉNEKLIK-E, AMINEK A NYOMÁBAN JÁR.
ELLEN FÉRJE
- Elég? Kizárt. - Dehogynem, szerintem igen. Suvaszd bele!
Gyere, Zin! Na, mi ez?
Gyere fel!
Mit gondolsz, Zin?
Jónak tűnik?
A terepmunka mindig kihívás,
mert távol vagy a szeretteidtől.
Én azt hittem…
Párszor sikerült rávennem Mattet, hogy elkísérjen.
Mint kiderült, hajlamos a tengeribetegségre.
Szóval…ez nem nagyon jött be.
El kell zárni a tűzhelyt!
- Tudom, tudom, tudom! - Látod a füstöt?
Kinyitottad a… Oké.
Első lépés: Ellen beindítja a füstjelzőt.
- Hé, jól vagy? - Aha.
Kösz, haver!
Azt sem tudom, mihez fogjak először. Oké.
- Delegálj, Ellen! - Pardon?
Delegálj dolgokat nekem! Érted.
Oké.
Be tudnád… Beszednéd a ruháimat a szárítóról?
Hogyne.
Minimális kommunikáció lesz csak köztünk,
ami tök szívás.
Nagyon… nehéz lesz.
Szerintem te rosszabb helyzetben leszel,
mert engem folyamatosan emberek, a csapatom vesz majd körül.
Neked is lesz elfoglaltságod, nem?
Terepmunka alatt nem igazán van pihenő.
Ha valami igazán szenvedélyesen érdekel,
egyértelmű, hogy mit akarsz csinálni.
Imádom a terepmunkát.
Nagyon boldog vagyok tőle. Tök jó dolog.
És nem szeretnék… Nem szeretnék felhagyni vele,
de az indulás maga kínszenvedés.
A legjobb, ha nem is gondolok rá.
Oké.
Gyere csak ide!
Semmi baj nem lesz.
HOBART-ÖBÖL ALASZKA
A TEREPMUNKA ELSŐ KÉT HETÉBEN
MICHELLE-T EGY MÁSIK KUTATÓ
ÉS EGY GYAKORNOK SEGÍTI.
Négy hidrofon, pipa. Távirányító, pipa.
Négy vízálló táska GPS-szel, pipa.
Nyomkövető, pipa. Kis, fekete, vízálló zsák hajóra való GPS-szel, pipa.
iPad, pipa. Zöld törülköző a hátizsákban.
Napelemes akku és töltőkábelek,
plusz napelem a hátizsákban.
- Speckó tok. - Pipa.
Kamera… Reggel néztem meg.
Kamera, távcső, plusz kilencvoltos akku
és ceruzaelemek, pipa.
Állati. Nagy, sárga, vízhatlan zsák, esőkabátok, nasi.
KUTATÓASSZISZTENS
Pipa, pipa, pipa.
Oké. Hangszóró, négy mentőmellény.
TENGERÖKOLÓGUS
- Két rádió. - Pipa.
- Vízhatlan zsákok és vizespalackok. - Víz.
Az enyémek tele vannak.
Naptej.
Ó, naptej! Fent van a listán.
A táskában van. Az arcunk helyett.
Az első vizsgálatra délen kerül sor, és onnan megyünk északnak.
Rendben.
Ha ilyen gyönyörű helyen vagy, könnyű elfelejteni…
hogy a bálnák simán felboríthatják a hajót.
A víz pedig pont annyira hideg, hogy ne éljük túl.
Van odakint valaki.
Tuti.
A korábbi idényekben hetekig vártam a bálnákra.
Idén egy hónap alatt kellene megfigyelnünk legalább 30 példányt.
Oké, hidrofonok a vízbe! Augusztus 11-e van, 10.28.
Dr. Leanna Matthews vagyok, itt van velem dr. Michelle Fournet is.
Háromszor tapsolok.
Minden lejátszás egyórás.
Odalent akusztikusan, a hidrofonokkal követünk egy bálnát,
miközben a hangszóróból ugatás szól.
Indítom a lejátszást.
Idefentről szemmel követjük, mit csinál.
Ezt szoros követésnek hívják.
Összekapcsolva a felszínen látott viselkedést a víz alatti felvételekkel
teljes képet kapok arról, hogyan reagál a bálna a felvételre.
- Akkor kezdjük, amint feljön. - Aha.
Úgy érzem, mellettünk jön fel.
Aha.
Kezdjük a megfigyelést!
Első felszínre jövetel. Délnyugatra, 76,2 fok.
Fúj.
Hagyd, húzd ki, nem a miénk!
- Nem a mi bálnánk. - Nem.
Fúj. Nyugatra.
50,1 fok.
Fúj. Északnyugatra.
Merülés. 36,3 fok.
150.
- A mi bálnánk. - Aha. A mi bálnánk.
Oké. Van egy kis fehér folt a hátuszonyán.
- Ugye? - Aha.
A farokuszony láttán jobb kedvem lett.
Mert a másiknak is fekete a farokuszonya.
Amikor megláttam, fellélegeztem.
- Ez a mi bálnánk. - És ez a jó uszony.
- Az lesz az. - Aha.
Fekete, foltos farokúszó. Kagylókkal.
- Az az! - Aha.
Oké. Megfigyelés vége.
ELSŐ LEJÁTSZÁS BEFEJEZVE
- Megvan! - Megvan.
- Megvan.
Megvan.
Nem baj, ha megeszem a sajtost?
Hajrá!
Csalódottak vagytok, hogy nem oda megyünk?
- Nem. - Jó.
Szándékosan.
Arrafelé túl sok a bálna.
Nem kéne odamennünk.
Túl zavaros lenne.
MÁSODIK LEJÁTSZÁS
- Az nem a miénk. - Úgy van.
Nem a mi bálnánk.
- Ez a kettő nem a mi bálnánk. - Nem.
És az, amelyik ott csapkod?
- Aha. - Az a mi bálnánk.
Felszín. Első felszínre jövetel, 185,2 fok.
180 méterre.
Majdnem biztos, hogy a mi bálnánk.
Megpróbálom a távcsővel.
Fúj.
Délre, 178,5 fok.
- 365 méterre. A közelebbi, igaz? - Ja.
- Az nem a mi bálnánk. - Az nem a mi bálnánk.
Töröljük a legutóbbi felszínre jövetelt!
Komoly esélyünk van a kudarcra.
A vizsgálat logisztikai rémálom.
Több bálna esetén nagyon nehéz csak egyet nyomon követni.
FRANCIA POLINÉZIA
Maga az, hogy hozzájárulhatok ehhez a tudáshoz,
hogy ez a kis darabka segíthet a nagy kép összerakásában,
még a legmacerásabb terepmunka legrosszabb napján is
segít kikelni az ágyból reggelente.
Tipikus tudósalkat vagyok…
próbálom megérteni a bolygónkat,
az itt élő állatokat,
mielőtt teljesen eltűnnek.
Szóval, nincs sok tapasztalata a hidrofonnal?
- Nem igazán. - Nem gáz.
Nagy általánosságban véve ez a része ne legyen vizes, az a része megy a vízbe.
PHD-HALLGATÓ, ÁLLATZENETAN
Akkukímélő módban nehezen tér magához.
Értem.
Ezt azon keresztül hallom.
Ja, az jól megy.
A folyamat a következő: fogsz egy kis szigszalagot,
feszesen, de nem túl szorosan rátekered.
- Aha. - Nem fojtjuk meg a vezetéket.
Értem.
A vízmozgás okozta alacsony frekvenciájú hangok miatt van?
- Ezt magyaráztad, nem? - Aha. Ez…
- csökkenti a vibrációkat. - Értem.
Ezt a tippet az egykori főnököm kapta az ő egykori főnökétől,
és most én is bevezetem a laborunkban.
Ez a…
Maradjunk annyiban, hogy az ausztrál módszer!
- Aha. Úgy már tökéletes. - Vettem.
Most már csak a bálnák kellenek.
HAJÓSKAPITÁNY
Nagyon örülök, hogy itt vagy!
- Jó, hogy ismét együtt dolgozunk! - Ideje volt!
Tudom, tudom, már nagyon rég volt…
Csak pár hetem van,
hogy jó minőségű felvételeket készítsek különböző bálnákról,
hogy tudjam, mit énekelnek.
Bocs. Mi a javaslatod?
Talán ott kéne megpróbálni. A hang szempontjából jobb.
- Aha. Olyan, mint… - Utána mehetnénk…
Aha. Ez lesz a legjobb.
- Készen állsz? - Aha, mehet.
- Tekerd ki! Így jó lesz. - Már tekerem is.
- És most kezdjünk fülelni! - Oké.
Kezdem 95 decibelen.
Ezt már alig hallom.
Azon a határon mozog.
Ez egy akusztikus bújócska.
Eresszük ki… Mehet be az összes kábel!
Mert… Nem függőlegesen áll,
és lemennék olyan mélyre, amennyire csak lehet.
A vízfelszín alatt egy bálnaéneket
a többi bálna több tucatnyi kilométerről is meghall.
A hidrofonom két-három kilométeres távolságig rögzít jól.
Oké. Most leállunk. Fájl 001.
- Erről érezhető. - Aha.
A bálnák a zátonyon túl énekelnek,
de a mélyebb vizekkel óvatosan kell bánni,
mert simán el lehet süllyedni.
Nézzük meg… Arra!
A víz egy ablak, de fal is.
Igazolható, hogy énekelnek,
de a minőség a gyengétől a nagyon gyengéig terjed.
Azaz a bálna nagyon messze van. Mi oda nem tudjuk követni.
30-BÓL 5 LEJÁTSZÁS TELJESÍTVE MÉG 24 NAP
Alaszkában tíz év alatt nem láttam ennyi bálnát.
Szerintem az lenne a leghelyesebb, ha…
ha szkennelünk egyet.
Egy állatra koncentrálunk csak,
csak neki játsszuk le a felvételt,
de nem ő az egyetlen bálna, ami hallja.
Ami azt jelenti, hogy az állat viselkedése változni fog.
Mivel te meg én kettesben beszélgetünk,
és nem egy csoportnyi emberrel,
ez befolyásolja, mennyire vagyunk aktívak.
- Igen! - És mennyire figyelünk.
Szerintem nem szívesen eresztjük el a dolgot.
Heteket… Én hónapokat, éveket töltöttem el…
- Sok időt. - …a metodológia kialakításával.
- De amikor ezt terepen kell alkalmazni… - Változik.
…és az ember látja a többi változót…
Mindegy, mennyi időt feccölt bele a tervezésbe.
Mi lenne a legelegánsabb módja annak,
hogy egy természeti eseményről bizonyosságot szerezzünk anélkül,
hogy eltúloznánk, ne adj’ Isten, fals reményeket táplálnánk iránta?
Véleményem szerint a kérdésre adott válasz…
A lejátszásra érkező reakció rögzítésére a szkennelés a legalkalmasabb.
Ez nagy fordulat.
Az.
- Szerintem… - Figyu, Maggie!
Átírjuk a kutatás paramétereit.
- Szkennelésre. - Csak arra?
- Igen. - Csak szkennelés?
Csak az.
Azt hittem, csak egy bálnám lesz,
így logikusnak tűnt, hogy egy bálna viselkedését kövessük nyomon.
Ehelyett van egy csomó bálna, ami váratlan meglepetés.
Tudnom kell hát,
hogy az egyes bálnák ugatásainak száma
emelkedik-e, ha ugatást játszunk le nekik.
Ehhez a legjobb módszer a szkennelés.
Megjelölök minden bálnát a környéken.
Ha a nagy átlagot tekintve az egyes bálnák ugatásainak száma
emelkedik, ha ugatást játszunk le…
az elég komoly bizonyítéka annak, hogy az ugatás köszönés.
ELSŐ LEJÁTSZÁS TÖBB BÁLNÁNAK
Lejátszás indul.
Oké.
Elmegyünk kicsit arra, hogy ne zavarjuk őket.
Aztán visszakanyarodunk. Lassan jövünk majd.
- Fél perce megy a lejátszás. - Köszönöm. Harminc másodperc.
A csoportban négy egyed található, 131 fok, 450 méter.
A másik csoportban két egyed található, 154 fok, 900 méter.
Száznegyvenöt fok. Csoport mérete: két egyed.
- Picit lassabban lehetne? - Nem nagyon.
Távolság: 180 méter.
Ismételd meg az irányt!
Száznegyvenkét fok.
Csoport mérete: két egyed…
Kétszázharminc méter.
Száznyolcvanöt fok. Csoportméret: egy egyed.
- Ismételd meg, kérlek! Bocs! - 185. Csoportméret: egy egyed. 230 méter.
Száznyolcvan méter. Csoportméret: egy. Kétszázötvenhat fok.
A 900 méterre levő, négyfős csoportnál tartok.
- Mi volt az azimut? - Nem tudom.
Oké, megállunk, és újrakezdjük.
Rémesen gyors, és nem volt időm, hogy rendesen megnézzem.
Tudom. És ez…
Töröljünk mindent, és kezdjük elölről!
Bármilyen nehéz is volt, mégis egyszerűbb így.
Még egy állat szoros követésénél is?
Aha. Ó, nézzétek! Azt nézzétek!
Oké, kezdjük a megfigyelést!
Remek. Csoportméret: három. Százötvenkilenc fok.
Szeretném látni magunkat.
- Mikor kezdtük a lejátszást? - 11.32-kor.
- Ez lesz az. - Szerintem is. Halk.
De jól illik a többi közé.
Igen, igazad van. Nagyon valósághű.
Aha.
- Ez nem mi vagyunk. - Nem.
- Nem, a miénk ez. - Aha.
Szerintem az az ugatás egyfajta üdvözlés.
Azt jelentheti: „Üdv, én vagyok…”
Ami ugye felveti a kérdést…
hogy ha minden bálnának egyedi ugatása van…
vajon ezzel azonosítják be egymást?
Ezért játszom le nekik ezt a hangot.
Mielőtt beszélgetni kezdenénk…
nem árt bemutatkozni.
Mi mást találtunk itt?
Azt akartuk megnézni, hogy ugatnak-e, mielőtt mi elkezdtünk volna.
- Ez vagyunk mi. - Mi… És az a miénk.
Nem nagyon ugatnak, míg mi el nem kezdjük.
Ragaszkodnak a visszahíváshoz.
Ez véletlen is lehet.
Ó, megint kezdik!
- Ó, Leanna! - Mizu?
- Gyere csak ide! - Jövök.
- Maggie. Kéne egy lökés! - Jesszusom!
- Talajt fogtunk.
Recseg.
Nem megyek. Én ebben nem veszek részt.
Más sem hiányzik, mint egy per a nyakamba.
Lent vagyunk a földön? Szerintem leértünk.
Én innen fentről ítélkezem.
Szerinted nem hintázhatunk?
Ha továbbmegyünk arra, ott jobb a talaj, nem?
- Mehet? - Jesszusom, sírok!
Úristen! Mindjárt bepisilek!
Ez az! Ó, Maggie!
- Itt van, csak óvatosan! - Ez hihetetlenül rossz ötlet.
- Fel tudod emelni a lábad? - Valószínűleg.
Szerintem, ha a botot magasabbra emeled… Ja.
Igencsak ugrani kell.
Ugorj, és üld meg! Jesszus!
Jesszusom! Ne hagyd, hogy a fának menjen!
Fogom azokat a dolgokat, amiket imádok itt,
és beépítem az életembe.
Például?
Például nincs otthon netem.
Aha. Nincs neted otthon?
- Nincs internet a házamban. - Értem.
Nagy csend van nálam.
Olyan távol vagyok a zajtól,
hogy amikor kilépek az ajtón…
Aha.
Amikor felébredek, olyan, mintha egy sátorban aludtam volna.
Visszaállni az otthoni életre sokkal nehezebb, mint gondoltam.
Napokba telik, hogy visszaszokjak
a valóságba és a való világba, de az egész…
Olyan, mintha… Na, ez az, nem érzem, hogy az lenne a valóság.
Ez a valóság.
Ez a való világ.
Igen, de ez nem az a valóság, amiben mindig élünk.
- Igen. - Újra kell indítanunk magunkat,
hogy hozzászokjunk a mindennapok régi rutinjához.
Ez rém nehéz.
Bizonyos dolgokat nem ösztönösen teszünk.
Ezek tanult viselkedésformák.
Kiderül belőlük, kivel vagyunk kapcsolatban…
és hogy hová tartozunk.
Jót melóztunk ma. Csapatként.
Aha.
Vigyáztunk egymásra.
És sokat nevettünk.
Sokat nevettünk ma.
Ne vágjam le a hajad?
Ezeket a dolgokat hívjuk összességében kultúrának.
A legősibb kultúrák nem emberiek.
Az óceánban alakultak ki.
Generációkon át a tudósok úgy vélték, ezek elszigetelt kultúrák voltak,
mivel nem látták őket együtt.
Pedig eonokon át nem egyedül voltak.
Negyvenmillió évvel ezelőtt az agyuk gyors fejlődésen ment át.
Mielőtt felegyenesedtünk…
vagy tüzet csiholtunk volna.
A tudatuk azért fejlődhetett, mert társas lényekké váltak.
Az énnel és a közösséggel összefüggő régiók
sokkal nagyobb ütemben fejlődtek, mint bármely másik agyban.
Beleértve a miénket.
A látás és hallás érzékelése eggyé vált…
így a bálnák a hangok segítségével látják egymást.
Fejlődésük során a sötétben alakítottak ki társas viszonyokat.
- Egy farok! - Hol… Farok balra!
Egy van ott, egy meg amott.
Oké. Felvétel indul 13.50-kor.
Van is egy énekesünk.
A nyögések nagyon…
Minden apró részlet hallható. Remek.
Pont ez kell nekünk. Ez az! Ez lesz az!
Ez lesz az. Egy órán át bent hagyjuk a kábelt.
Ez nekünk… Ez most aranybánya.
- Ez elképesztően fontos és értékes. - Aha.
A most rögzített dal eltér attól, amit eddig követtünk nyomon.
Ezt a dalt még soha nem hallottuk.
Húszévnyi dél-csendes-óceáni hanganyaggyűjtés során
ilyen még soha nem fordult elő.
De nem hiszem, hogy anomália lenne.
Ennek az éneknek komplex struktúrája és kidolgozott versszakai vannak.
Talán Francia Polinézia mégsem az út vége.
30-BÓL 13 TÖBB-BÁLNÁS LEJÁTSZÁS TELJESÍTVE
MÉG 20 NAP
Leanna és Maggie már csak egy hétig lesz velem.
De szerintem végre haladunk.
Azóta, hogy nem egy, hanem egy tucat bálnát követünk,
a legnehezebb a távolságot szemmel megbecsülni.
Minden reggel gyakorlunk.
- Az én tippem jön. - Halljuk!
- Én… - Mondd!
Szerintem 114 méter.
- Én 135-öt mondanék. - Az benne van.
- Százötvenöt. - Húha!
Úgy 135-180 méter… Ez az én tippem.
Komolyan? Szerintem 90-135.
- Oké. - Ezt benéztem.
- Úgy 135-180 méter. - Én is 135-180 métert saccolok.
Akkor nézzük meg… Meg ne mozdulj!
Százhúsz méter.
- Fölé lőttünk. - Aha.
Túlbecsüljük a távolságot.
- Mehet? - Aha.
- Hú! Hetven méter. - Hetven.
- Inkább 90. - Hatvanöt.
- Oké, máris jobban érzem magam. - Mi… Aha.
- Rém meleg van ma. - Nagyon kényelmetlenül érzem magam.
Ha rád nézek,
- „Francia csaj terepen” külsőt látok. - Komoly?
A kis konttyal és a tök fekete felsővel.
Azt azért vettem fel, hogy ne lásd az izzadságfoltokat.
A hajamat pedig beszuszakolhatom a sapka alá.
Funkcionális szett.
- Gyakorlatias. - Az.
Hat napja ugyanaz a póló van rajtam.
Elképesztő. Mennyi bálna!
Ott, és ott, és ott is… …és ott, és ott…
Ez most vicc?
Leanna! Folyik belőle az üzemanyag!
- Oké, menjünk haza! - Ja.
Működik.
Ja, ja, ja.
Gőzöm sincs, hol ereszt,
de ki kell derítenünk.
Az világos, hogy tankolásnál nem szivárog,
de valami nem stimmel. Szerintem…
Nem akarok spekulálni sem. De megoldom.
Oké.
Az tuti, hogy a következő pár órában
nem fogok tudni mással foglalkozni,
és addig erre a problémára koncentrálok, amíg meg nem oldom.
- Vettem. - Oké.
LEANNA ÉS MAGGIE HÁTRALEVŐ NAPJAIBAN
A CSAPAT NEM TUD LEJÁTSZÁST INDÍTANI
AZ ELROMLOTT CSÓNAKMOTOR MIATT.
2. HÉT
Már majdnem 20 perc.
Fúj.
Mozog.
Ott! És még egyszer!
Fúj.
- Hol? Fúj? - Fúj?
Igen! Igen!
Kezdem a lehallgatást.
Nem énekes típus.
Nem énekel, tudom, tudom.
Pedig ott van! De… tudom.
- Tű a szénakazalban. - Aha.
El kell fogadni, hogy…
Vagy ott lesznek, és énekelnek, vagy nem.
TENGERÖKOLÓGUS
Azt mondja, hajnal négykor-fél ötkor a kikötőben.
- Holnap? - Igen.
Csináljuk! Benne vagyok.
Négy, kettő…
Pont megjegyeztem, hogy egy jó éneket sem rögzítettünk,
de legalább kint voltunk a vízen, és gyakoroltunk.
Ez a lényeges része. Ez a hidrofon.
Igen, ez a hidrofon maga.
Fejjel felfelé tesszük be, a kábellel lefelé.
Így van, ami lesúlyozza, és kvázi egy bója, vagy… Igen.
Aha. A zátonyra tesszük le, ott sok hal van.
- Sok zajos is. - Pontosan.
Sok ilyesmit fogsz hallani, és…
- Van a csattogó rák, de… - Aha.
Ha egy énekes bálna a közelbe jön, amúgy is elnyom mindent.
Mindent megteszek,
hogy ha valami különleges történik, azt rögzíthessem.
Kezdjük!
Ja.
Szeptember 10-e van,
Mo'orea mellett vagyunk, a zátonynál.
Ha valaki megtalálja, a hangfelvétel tulajdonosa dr. Ellen Garland,
a St. Andrews Egyetemről.
Hidrofonokat teszünk ki a tengerfenékre,
remélve, hogy egy énekes bálna elég közel úszik.
Rendben, berakom. Igen. Jó.
A kommunikációnkat nyelvnek hívjuk.
Szerintünk az, amit a bálnák tesznek, az más.
A víz alatt a hangok akár fél órán át is hallhatók maradnak.
De másodpercek alatt és métereken belül is elhalkulhatnak.
Folyamatosan érkeznek…
különböző irányokból és időpontokból.
Mégis, a hosszúszárnyúak valahogy képesek egy olyan akusztikus világ dekódolására,
amiben a múlt és a jelen egyszerre érkezik.
Olyan ez, mintha hallás után meg tudnák állapítani…
melyik csillag mikor született.
MÍG AZ ÚJ MOTORRA VÁRNAK,
MICHELLE BARÁTJA, EGYBEN KOLLÉGÁJA
BESEGÍT, HOGY BEFEJEZHESSE A FELADATÁT.
PHD-HALLGATÓ, TENGERÖKOLÓGUS
- Hány bálnát jelöltem meg? - Hatot.
Összesen hatot. Bálnák, bálnák…
Egy kétfős és egy háromfős csapat, meg egy magányos egyed, ugye?
Igen.
- Ez sokszor megesik. - Aha.
Oké.
- Oké. - Ideje a háromperces szünetnek?
Hm, igen.
Bálna a víz felett!
- Hát, éppen munka nélkül vagyunk. - Azta! Nézni lehet.
Uzsonna! Elő a nasival, gyerünk!
- Tessék, sajtos izé. - Tök jó, kösz!
Aha.
Milyen messze kell lennie a következő helyszínnek?
- Egy órányira vagy hat kilométerre. - Hat.
Remek!
Hány méréssel próbálkozunk egy nap?
- Néggyel. - Néggyel.
És mennyire leszünk éhesek, ha hazaérünk?
- Nagyon. - Nagyon hát.
Jó kis sűrű fájl ez.
Nem csoda, rengeteg bálna van erre.
Itt egy kis fél etetőének.
Ez egy íves hang, aztán egy bugyborékolás.
Ugatás, etetés, bugyborékolás.
Bugyborékolás háromszor.
Etetés, bugyborékolás háromszor.
Hányat neveztél el?
Az összeset.
Tudod, hogy ezt hogy hívják?
Elefánt?
Nem, de majdnem. Másik állat, ami ilyen hangot hallat. Lehet kihalt is.
- Mamut. - Majdnem.
Gyapjas mamut.
Nem. Brontoszaurusz.
„Lehet, kihalt”?
Tutira kihalt.
Átvágtál.
De tényleg arra emlékeztet.
- Brontoszauruszra. - Valóban.
- Ez tényleg egy brontoszaurusz. - Ja.
Három nap még, mire megjön az új motor.
Igyekszünk megválaszolni a kérdést, hogy az ugatás tekinthető-e köszönésnek.
De egyre fogy az időnk.
A felvételt elkészítjük.
Így legalább azt megmutathatjuk a világnak
és az eljövendő generációknak,
hogy létezett itt valami csodás.
A kérdések megválaszolásához el kell távolodnom a társadalomtól.
Olyan környezetben kell tartózkodnom, amiben az állatok dominálnak.
Nem érzem nagy áldozatnak.
Inkább egyfajta megváltásnak.
Tudom, hogy más emberként térek haza.
És gőzöm sincs, hogy ez az új énem illeni fog-e…
az eddigi szerepembe.
Amikor elmentem az Antarktiszra egy hónapra,
otthon egy kutya és a partnerem várt, akikkel viszont
már nem tudtam együtt élni.
El kellett hagynom őket.
Rettegek attól, hogy most is ez lesz.
- Érted, ugye? - Aha.
Attól rettegek, hogy nem tudom betölteni azt a szerepet, amit indulás előtt.
El kell hagyni a vadont,
de nemcsak testben, hanem lélekben is.
Hetedjére vagy terepen.
Hazataláltál már?
Nem.
Hanem…
Pont az ellenkezőjét csinálom. Mindazt, ami otthon fontos nekem,
mint például téged, elhozom magammal.
Ennek szerintem több értelme van.
Ez sokkal biztonságosabb hely az embernek.
3. HÉT
Még soha nem láttam ilyen kevés bálnát a szezon végén.
Ráadásul csak egy tiszta felvételünk van.
Oké. Hidrofon megy a vízbe!
- Szépen megy lefelé. - Remek.
Rögzítem az adatokat,
mert egy perccel sem akarunk tovább itt lenni, mint muszáj.
Időt kérhetem? Hallgatom, mi van lent.
8.29.
- Oké, felvétel indul. - Király.
- Ez az agyamra megy. - Ja.
Iszonyú zajos a víz, sok a loccsanás.
Szerintem 25-nél álljunk le! Ez… Ez kezd… Ez kezd picit…
Szóval, egyre nagyobb kihívás.
Nagyon kimerültem.
Ha az ember állandóan azt emlegeti, hogy nehéz, meg micsoda kihívás,
az néha a gyengeség jele lehet.
Ezen a tudományterületen nőként nem mutathatsz gyengeséget.
Idén azt ígértem, hogy csak két hét terepmunkát vállalok.
Hiányzik Matt.
Mintha egy egész élet eltelt volna azóta, hogy láttuk egymást.
30-BÓL 19 LEJÁTSZÁS TELJESÍTVE MÉG 6 NAP
Augusztus 27-e van, kedd.
Dr. Michelle Fournet vagyok,
és itt van velem a „még nem egészen, de már majdnem doktor” Natalie Mastick is.
Oké. Jó lesz.
Közelebb van… a többiekhez?
Sok, nagyon sok bálna van itt. Hú, mennyi!
- Oké. - Ennél édesebb teher nincs is.
Kifejezetten kellemes probléma. Nézzétek!
Tökéletes.
Oké, a kék rögzítve van a horgonyon.
Kék a vízben.
Kék a vízben, vettem.
Ez a… Ez a max hangerő az iPaden?
- Igen. - Valóban?
- Játszd le még egyszer! Megy? - Megy.
- Nem tettük vízbe! - Basszus!
- Jó, állítsd le! - Ne már!
Mehet? Készen állsz?
Nem is tudom. Ez nagyon stresszes volt.
- De figyelek. - Oké. Mehet!
Egy. Kettő. Három, négy, öt.
Hat, hét, nyolc, kilenc, tíz, 11.
Kész? Kezdjük!
Van egy kétfős csoport.
Három szingli. Egy négyes csoport. És még kettő.
Ott. Ott van egy.
Huszonhatos számú megfigyelés.
Idő van!
Csoportméret: három. 145,6.
Kétegyedes csoport. 356,1 fok.
Egy bálna egyedül.
129,6 fok.
Úgy 180-450 méterre.
Most először érzem a koromat.
Pedig gyereket szeretnék.
És mi lesz a gyerekkel, ha kalandozni indulsz?
Kihozod magaddal.
Nehéz kérdés.
A terepmunkától függ.
És a társamtól, akivel a terepmunka alatt vagyok.
Ha olyan partnerem van, aki eljön velem terepre, igen.
Ha van… hátországom.
Komolyan mondom.
- Egy hónapos terepmunka. - Aha.
Valaki elmegy áfonyát szedni a gyerekekkel,
palacsintát süt, kimossa a szennyest,
megfőzi a kaját, és elmosogat.
Mi meg visszatérünk a megfigyelésről,
és másnap én jövök a gyerkőcökkel.
Magamra csatolok egyet, kettőnek fogom a kezét.
Ha elesnek, hát elesnek, majd felsegítem őket.
Aha.
Aztán cserélünk, és te maradsz otthon.
- Igen. Ez állati jól hangzik. - Aha.
Belegondoltál, mennyire kimerítő lesz ez?
Csak egy hónap.
Egy hónapig napi kilenc óra a hajón,
hazajössz, nem alszol.
Jó példát a mi szakmánkból nehéz lenne felhozni.
Minek a példa?
Oké. Oké.
Oké.
- Azt mondta, erre. - Énekest találtál?
- Igen? - Énekel.
- Miután odamegyünk… - Oké. Aha.
…ők abbahagyják az éneklést…
- Oké. Szóval, ha mi… Értem. - Aha, oké.
- Mert legutóbb újrakezdte. - Aha, értem.
Értem. Ez megmagyarázza, hogy miért hallottuk…
Remek dalokat hallottunk, szóval ha arra van…
Rendben.
Hidrofon a vízben!
Szerintem jó irányba megyünk.
Mintha hangosabb lenne.
Tuti, hogy jó irányba haladunk.
Aha.
Oké.
Ez ugyanaz a dal, mint amit Ausztráliában hallottunk.
Amit az egész szezonban nyomon követtünk.
Ami azt jelenti, hogy legalább két különböző ének van itt.
Kultúrák találkoznak.
Ez a bálna a nyugati dalt énekli.
De a másiknak máshonnan kell erednie.
A legközelebbi populáció Ecuador környékén él.
Nyolcezer kilométerre keletre.
Amiről azt hittem, hogy precedens nélküli dalmegosztás a Dél-Csendes-óceánon,
lehet, hogy egy globális hálózat része.
Ezernyi agy tanulja és osztja meg
a bolygón hallható legbonyolultabb hangképeket.
Az emberénél évmilliókkal ősibb evolúció eredménye.
A bálnák kultúrájának tanulmányozása során lehet, magunkról is megtudtunk valamit.
Hogyan léphetünk kapcsolatba másokkal
évmilliók múlva.
Mindjárt kiderül…
hogy rajta működött-e.
Ez ott kezdődik. Oké.
Szóval az első megelőző részben van egy, kettő…
három morgás.
Ugatás nincs.
A második ilyen részben van három ugatás.
A főrészben van egy, kettő,
három, négy, öt, hat, hét…
nyolc, kilenc, tíz, 11…
12, 13.
Tizenhárom ugatás.
- Ez nem semmi, ugye? - Ez nagyon menő.
Válaszoltak neked.
Hihetetlen, hogy sikerült.
Annyira örülök! Úgy örülök!
Nagyon nehéz a természet nyelvét értelmezni.
Meghallani és megérteni, mit mond saját magának.
Arányaiban nagyjából olyan, mint minden műholdat az ég felé fordítani,
és a világűrből érkező jelre várni.
DR. FOURNET ELŐZETES VIZSGÁLATA KIMUTATTA,
HOGY A HOSSZÚSZÁRNYÚ BÁLNÁK AZ UGATÁSSAL KÖSZÖNNEK
ÉS AZONOSÍTJÁK MAGUKAT.
FELFEDEZÉSE FORRADALMASÍTJA ANNAK MEGÉRTÉSÉT,
HOGYAN KÉPESEK A BÁLNÁK ÉLETRE SZÓLÓ KAPCSOLATOKAT FENNTARTANI.
DR. GARLAND NEMZETKÖZI TUDÓSCSAPATTAL TANULMÁNYOZZA
A HOSSZÚSZÁRNYÚAK DALÁT.
KÖZÖSEN KÉSZÍTENEK EGY TÉRKÉPET ARRÓL,
HOGYAN OSZTJÁK MEG A BÁLNÁK EGYMÁSSAL AZ EGYES ÉNEKEKET.
DR. FOURNET ÉS DR. GARLAND TOVÁBB FOLYTATJA
BOLYGÓNK LEGRÉGEBBINEK TŰNŐ,
GLOBÁLIS KOMMUNIKÁCIÓS-KULTURÁLIS HÁLÓZATÁNAK DEKÓDOLÁSÁT.
A feliratot fordította: Varga Attila