Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MUMS JĀTUR ZVĒRI PA GABALU, LAI TIE IR SAVĀ VIETĀ.
MĒS RETI UZDODAM TIEM JAUTĀJUMUS,
LAI TIE NEATBILDĒTU UN MŪS NEPĀRBIEDĒTU, IZNĪCINOT MŪSU UZSKATUS.
ČĀRLZS BOUDENS
FREDERIKSAUNDA AĻASKA
DR. MIŠELA FURNĒ
"Es cenšos sākt sarunu," -
tas ir vienkāršākais, kā to var pateikt.
Es ielikšu skaļruni okeānā, runāšu ar vali
un cerēšu, ka tas atbildēs.
Ja šis darbs būs sekmīgs,
tas būs pirmais eksperiments,
kurā mēs būsim aktīvi iesaistījušies dialogā ar kuprvali.
KAMĒR MIŠELA MĒĢINA NODIBINĀT KONTAKTU AR KUPRVAĻIEM,
CITA ZINĀTNIECE CENŠAS SAPRAST,
CIK TĀLU TO SAIKNES SNIEDZAS
TELPĀ UN LAIKĀ.
SENTENDRJŪSAS UNIVERSITĀTE SKOTIJA
DR. ELENA GĀRLENDA
Kuprvaļu dziesma tiek pētīta jau 40-50 gadus.
Un joprojām neviens īsti nezina, kāpēc tie dzied.
Putniem ir dziesma.
Arī citiem vaļiem ir dziesma.
Bet kuprvaļu dziesma... ir vēl sarežģītāka.
Tai ir ritms.
Sistēmiska elpošana.
Atskaņas un atkārtojumi.
Stundām ilgi motīvi, kas iekļaujas citos motīvos.
Bez skaidra sākuma un beigām.
Manuprāt, kuprvaļu dziesma ir komplicēta saziņa...
tādā mērogā, kam nav mums zināma analoga.
Izņemot mūs.
Mans audžutēvs bija klasiskās mūzikas pianists.
KORNELA UNIVERSITĀTE ITAKA, ŅUJORKA
Kad viņš sāka man mācīt klavierspēli,
viņš lika nospēlēt vienu noti, aizvērt acis un klausīties...
līdz skaņa izzūd.
Viņš gribēja, lai es izprotu skaņu, to piedzīvojot.
Esot uz zemes, tas ir daudz vienkāršāk.
Un tad ir jāuzstāda taimeris.
KORNELA BIOAKUSTIKAS INŽENIERIJAS UN RAŽOŠANAS DARBNĪCA
Šī sistēma sazinās ar šo kasti?
Pagāja 10 gadi, kamēr veicām sagatavošanās darbus,
lai vispār varētu sākt veidot failus, ko atskaņot vaļiem.
-Labi. Darbojas. -Jauki.
Jā.
-Strādā? -Jā. Ļoti labi.
-Lieliski. Labi. -Jā.
-Ieslēdzam? -Ieslēdzam!
Jā.
Jā, šis ir tas, ar ko tam būs jātiek galā.
Šis ir īstais. Šis ir atskaņojamais sauciens.
Tas sauciens, kuru mēs atskaņosim.
Vai viens no saucieniem.
Jā, tas būs mazliet jāpieregulē.
Jā. Mēs varētu samazināt skaļumu.
Varbūt...
Kaut kas kropļojas. Varbūt vajag pieregulēt.
-Tas kropļojums ir no ieraksta. -Skaidrs.
Jā. Tas kropļojums ir no ieraksta.
Šie ieraksti nav filtrēti. Tie vispār nav regulēti.
Labi.
-Kaut kas nav labi. -Jā. Kaut kas nav labi.
Es mēģinu apmānīt vali.
Tas man ir jāatzīst.
Es cenšos kuprvali pārliecināt,
ka ūdenī ir vēl viens valis, kurš vokalizē.
Mēs te šo to pārdomājām, un varbūt esam atraduši...
KORNELA BIOAKUSTIKAS LABORATORIJA
Agrāk atskaņošanas eksperimentos nejauši radās daudz briesmīgu skaņu.
Tas notiek šādi. Puse no panta ir īstā dziesma.
Pēdējoreiz, kad viņi veica atskaņošanu,
beigās izklausījās, ka kuprvalis saelpojies hēliju.
Un šis ir rekonstruētais.
Un tad viņi brīnījās, kāpēc neviens neatbild.
-Viss tiek notīrīts. -Jā, tiek noņemts viss troksnis.
Un te ir skaņas līkne.
Zilais ir ieejas signāls, un sarkanais ir tas, ko klausāmies tagad.
-Un sarkanais ir tas, ko dzirdam tagad. -Jā.
Un pamatā jūs strādājat tikai ar signālu?
Lai nebūtu nekādu problēmu ar spektrogrammu?
Visi klikšķi un pārējais būs noņemti nost.
Tā ir lieliska doma.
Vienīgā problēma, ko es saskatu: kuprvaļu saucieni lielākoties nav tonāli.
Tie ir amplitūdas modulēti saucieni.
Un tie ir īsi. Daudzi no tiem ir tādi...
saucieni, kas nav harmoniski un tonāli.
Vienreizīgi.
Tev ļoti labi sanāk.
Te atkal būs jautājums par skaidrību.
-Man liekas - jāpamēģina. -Jā.
Ja mēs klausītos visus pasaules vaļus vienlaikus,
lielākā daļa to radīto skaņu būtu saucieni.
Dažreiz tie skan virknēs, kuru secība mainās.
Dažreiz tie skan pa vienam.
PILIENA SAUCIENS
Bet tie ir īsi.
SVOPA SAUCIENS
Un mūsu izpratne par tiem ir ļoti maza.
RŪCIENA SAUCIENS
Bet no visiem kuprvaļu saucieniem...
VIGVAMA SAUCIENS
...viens, manuprāt, ir pats svarīgākais.
Vups.
Šo saucienu, mūsuprāt, rada visi.
Šis dzīvnieks spēj radīt bezgalīgi daudz saucienu.
Kāpēc šis sauciens ir unikāls?
Kāpēc šis sauciens ir īpašs?
Vislabākais veids, kā to mēģināt noskaidrot,
ir atskaņot šo saucienu valim un skatīties, kā tas reaģēs.
Šis ir jautājums, ko es gatavojos noskaidrot.
Par to es cīnījos, kad man bija 25 gadi un es šo iesāku.
Un pie tā es strādāju, kad sāku rakstīt doktora disertāciju.
Man ir jābūt pārliecinātai, ka metodoloģija ir nevainojama.
Šis ir pats sākums tam, lai mēs saprastu,
kā kuprvaļi uztver pasauli
un kā kuprvaļi uztver cits citu caur skaņu.
MIŠELA CEĻOS UZ AĻASKU,
LAI PĀRBAUDĪTU, VAI KUPRVAĻI VUPA SAUCIENU IZMANTO,
LAI NODIBINĀTU KONTAKTU.
Mammai ļoti patika okeāns.
Viņa gribēja būt okeanogrāfe,
bet sievietēm uz kuģiem braukt nebija ļauts.
Tāpēc tā vietā viņa kļuva par ģeogrāfi.
Viņas mīlestība uz okeānu nekad neizzuda, un ir skaidrs, ka viņa...
to ir nodevusi tālāk man.
JŪRAS ZĪDĪTĀJU IZPĒTES NODAĻA
Tieši tā. Tas ir svarīgi.
Piefiksēt savādo, piefiksēt atšķirīgo - tas ir labākais, ko varat darīt.
Jo tas piesaistīs uzmanību,
ja pamanīsim šīs individuālās atšķirības.
Piefiksējiet!
Zinātnieki līdz šim domāja, ka vaļi dzied, tikai pārojoties.
Te ir jauks motīvs.
Tā, vijole, rējiens,
un esmu diezgan droša, ka tas būs vups.
Tātad šie ir trīs perfekti piemē...
Bet, 10 gadus klausoties ierakstus no Klusā okeāna dienvidu daļas,
es redzēju, ka tās pašas dziesmas parādās
populācijās, ko šķir simtiem kilometru.
Bet ir svarīgi, ka mēs redzam struktūru, ja?
Tātad te ir liels pīkstiens un tad zemākas frekvences vienība,
tad lielais pīkstiens un zemāka frekvence.
Tātad, ja par to domā kā par struktūru...
Esmu sapratusi, ka dziesmai jābūt kam vairāk nekā pārošanās elementam.
Dziesmā parādās mazas izmaiņas.
Un tad visi dziedātāji iemācās šīs izmaiņas un dziesma attīstās.
Tā kļūst sarežģītāka.
Tad dziesmas tiek nodotas tālāk citām populācijām.
Un, tam atkārtojoties,
tās izveido formu, kā kopā skan tūkstošiem vaļu.
Tas ir kultūras fenomens.
Tātad no Austrālijas
dziesma vispirms nonāk Jaunkaledonijā, 1300 km tālāk.
Tur visi dziesmu iemācās pāris mēnešos,
un tas ir apbrīnojami, ka dzīvnieki spēj iemācīties
šo ļoti garo, sarežģīto kompozīciju tik ātri.
Dziesmas vienmēr virzās no rietumiem uz austrumiem,
sasaistot vaļu okeānu ar kultūru.
Es mēģinu uzzīmēt karti, kurā redzams,
kur Klusā okeāna dienvidos dziesma tiek nodota tālāk.
Lai atrastu tās robežas.
Lai noskaidrotu, kur šī kuprvaļu kultūra beidzas.
ELENA GATAVOJAS BRAUCIENAM UZ FRANČU POLINĒZIJU,
LAI NOSKAIDROTU, VAI ARĪ TUR
VAĻI DZIED VIŅAS IZSEKOTO DZIESMU.
METS LILIJS ELENAS VĪRS
-Pietiek? Nē jau. -Nē, man liekas, ka pietiek. Bāz iekšā!
Nāc, Zin! Kas te?
Te augšā.
Ko teiksi, Zin?
Ir labi?
Ekspedīcijas nekad nav vieglas,
jo jābūt prom no cilvēkiem, kuri man ir svarīgi.
Bet es domāju...
Reiz man izdevās Metu pierunāt, lai atbrauc man ekspedīcijā līdzi.
Un mēs atklājām, ka laivā viņam kļūst slikti,
tāpēc... tas nebija pārāk veiksmīgi.
Tev jānogriež gāze.
-Es zinu, zinu! -Redzi dūmus?
Vai atvēri... Jā.
Pirmais solis. Elena vienmēr iedarbina dūmu detektoru.
-Viss labi? -Jā.
Paldies, draugs.
Es pat nezinu, ar ko lai sāku. Tā.
-Deleģē, Elena! -Ko, lūdzu?
Deleģē! Deleģē darbus man!
Tā.
Vai vari atnest visas sausās drēbes no veļas auklas?
Jā, varu.
Drīz mēs praktiski nesazināsimies,
un tas ir stulbi.
Tas tiešām ir grūti.
Un man liekas, ka tev tas ir daudz grūtāk nekā man,
jo man visu laiku apkārt būs cilvēki - grupa.
Turklāt tev būs, ko darīt, vai ne?
Ekspedīcijās vispār nav, kad atpūsties.
Ja tevi kaut kas tiešām interesē un aizrauj,
tad ir saprotams, ka tu to gribi darīt.
Man patīk būt ekspedīcijās.
Tās mani dara pārlaimīgu un man ļoti patīk.
Un es negribētu pārtraukt to darīt,
bet aizbraukt ir ļoti grūti.
Laikam vislabākais ir - mēģināt par to nedomāt.
Tā.
Panāc!
Būs jau labi.
HOBĀRTBEJA AĻASKA
DIVĀS PIRMAJĀS EKSPEDĪCIJAS NEDĒĻĀS
MIŠELAI PALĪDZĒS VĒL VIENA PĒTNIECE
UN STUDENTE.
Četri hidrofoni. Ir. Pults. Ir.
Četri ūdensdroši maisi ar aizdari un GPS ierīces. Ir.
Raidītājs - ir. Mazs, melns ūdensdrošais maiss ar laivas GPS ierīci - ir.
iPad - ir. Zaļš dvielis ir mugursomā.
Goal Zero akumulators ar lādētājiem
un Goal Zero saules panelis - abi ir mugursomā.
-Melnā kaste. -Ir.
Ar kameru... Es to šorīt pārbaudīju.
Kamera, binokļi, kameras deviņu voltu rezerves baterija
un AA baterijas - tas viss ir ielikts.
Super. Liela, dzeltena ūdensdrošā soma, lietusmēteļi, uzkodas.
MEGIJA NAITA STUDENTE, PĒTNIECĪBAS ASISTENTE
Ir, ir, ir.
Tā. Atskaņošanas skaļrunis. Četras glābšanas vestes.
DR. LIANNA METJŪSA JŪRAS EKOLOĢE
-Divi radio. -Ir.
-Savi ūdensdrošie maisi un ūdens pudeles. -Ūdens.
Manas ūdens pudeles ir pilnas.
Saules krēms.
Saules krēms, ko es ierakstīju sarakstā.
Tas ir somā. Mums to vajadzētu uzsmērēt uz sejas.
Pirmo apsekojumu veiksim lejā dienvidos un tad virzīsimies uz ziemeļiem.
Labi.
Esot tik skaistā vietā, ir viegli aizmirst...
Vaļi mūs varētu apgāzt.
Un ūdens ir tik auksts, ka mēs nomirtu.
Tur kāds ir.
Noteikti.
Iepriekšējās sezonās es nedēļām ilgi neredzēju nevienu vali.
Šogad mums ir tikai mēnesis, lai apsekotu vismaz 30.
Tā, hidrofoni. Pulkstenis ir 10.28, 11. augusts.
Te Dr. Lianna Metjūsa un Dr. Mišela Furnē.
Sasitīšu plaukstas trīs reizes.
Katra atskaņošana ilgst vienu stundu.
Lejā mēs ar hidrofoniem akustiski izsekosim vienu vali,
kamēr skaļrunis spēlēs vupus.
Sāku atskaņot.
Un augšā mēs piefiksēsim visu, ko redzēsim vali darām.
To sauc par fokālo novērošanu.
Sasaistot uzvedību, ko redzam virspusē, ar ierakstiem zem ūdens,
es iegūšu pilnīgu priekšstatu par to, kā valis reaģē uz atskaņotajām skaņām.
-Sāksim, kad pirmoreiz uzpeldēs. -Jā.
Liekas, ka parādīsies tieši mums blakus.
Jā.
Sākam apsekojumu.
Uzpeld pirmo reizi. Dienvidrietumi, 76,2 grādi.
Pūtiens.
Nē, neņem vērā! Nav mūsu valis.
-Tas nav mūsu valis. -Nē.
Pūtiens. Rietumi.
50,1 grāds.
Pūtiens. Ziemeļrietumi.
Ienirst. 36,3 grādi.
140 metru.
-Tas ir mūsu valis. -Jā. Mūsu valis.
Labi. Mazs baltumiņš uz muguras spuras.
-Tiešām? -Jā.
Jā. Astes spura mani tikko nomierināja.
Jo tam otram valim arī bija melna astes spura.
Es pamanīju un nodomāju: "Ak kungs!"
-Bet nē. Šis ir mūsu valis. -Un tā bija pareizā aste.
-Tā bija pareizā aste. -Jā.
Melna astes spura ar lāsumiņiem. Virspusē - sprogkāji.
-Jā. -Jā.
Tā. Pirmais apsekojums beidzies.
PABEIGTA PIRMĀ ATSKAŅOŠANA
-Kontakts. -Kontakts.
Kontakts.
Vai neiebilstat, ja ņemšu ar čedaru?
Ņem ciet!
Vai neesat vīlušās, ka nebraucam tur tālāk?
-Nē. -Labi.
Tas ir tīšām.
Tur ir pārāk daudz vaļu.
Nedomāju, ka mums būtu tur jābrauc.
Tas varētu būt ļoti nesaprotami.
OTRĀ ATSKAŅOŠANA
-Tas nav mūsu valis. -Pareizi.
Tas nav mūsu valis.
-Šie divi nav mūsējie. -Pareizi.
Kas tas par vali, kurš šļakstinās?
-Jā. -Tas ir mūsu valis.
Uzpeld. Uzpeld pirmo reizi, 185,2 grādi.
180 metru.
Esmu diezgan droša, ka tas ir mūsējais.
Mēģināšu to saskatīt ar binokli.
Pūtiens.
Dienvidi, 178,5 grādi.
-365 metri. Tuvākais, ja? -Jā.
-Tas nav mūsu valis. -Tas nav mūsu valis.
Izdzēs visu pēdējo uzpeldēšanu!
Ir liela varbūtība, ka šis pētījums neizdosies.
Loģistika ir ļoti sarežģīta.
Kad vaļu ir daudz, ir ļoti grūti izsekot tikai vienu.
MOOREA FRANČU POLINĒZIJA
Tā ir doma, ka es varētu šīs zināšanas papildināt.
Ka tas varētu būt mans gabaliņš, ar kuru es varu palīdzēt salikt puzli.
Pat grūtākajā ekspedīciju sezonā vai štruntīgākajā dienā
tā ik rītu izceļ mani no gultas.
Esmu nūģīga zinātniece.
Cenšos izprast mūsu planētu,
cenšos izprast visus dzīvniekus uz mūsu planētas,
pirms tie izzūd.
Tā, par hidrofoniem tev nav nekas daudz mācīts, ja?
-Nekas daudz, jā. -Tā, labi.
Īsi sakot, šo daļu nedrīkst saslapināt, tā daļa jābāž ūdenī.
ALEKSS SAUTS DOKTORANTS, ZOOMUZIKOLOĢIJA
Enerģijas taupīšanas režīmā šie mostas ilgi.
Jā, skaidrs.
Es to varu dzirdēt šeit.
Jā, te katrā ziņā viss ir labi.
Tātad doma ir tāda: piestiprini lenti
un tad cieši aptin, bet ne pārāk cieši.
-Skaidrs. -Tā, lai kabelis nesaspiežas.
Labi.
Un tas ir vajadzīgs, lai samazinātu zemas frekvences rūkoņu?
-Tā tu to domāji? -Jā. Tas...
-samazina zemas frekvences vibrācijas. -Jā.
Jā, manam vadītājam to iemācīja viņa vadītājs,
viņš iemācīja man, un tagad es to mācu mūsu laboratorijai.
Tā ir...
Tā ir austrāliešu metode, teiksim tā.
-Jā. Nē, perfekti. -Labi.
Nu mums tikai vajag vaļus.
RIČMONDS FRENKS LAIVAS KAPTEINIS
Jā, man arī liels prieks tevi redzēt.
-Cik labi, ka varam izbraukt ar tevi. -Ilgs laiks pagājis.
Zinu. Vesela mūžība. Jā, tāpēc...
Man ir tikai pāris nedēļu,
un man jāiegūst kvalitatīvi dažādu vaļu ieraksti,
lai es zinātu, ko tie dzied.
Atvaino, ka tā! Kā tu domā?
Varbūt pamēģini tur! Jo skaņa ir labāka.
-Jā. Izklausās, ka... -Un tad varam braukt...
Jā. Tā ir vislabākā doma.
-Varu laist iekšā? -Jā, esmu gatava.
-Atritini... Jā. Perfekti. -Šādi.
-Tā. Tagad sāksim klausīties. -Labi.
Es klausos 95 decibelos.
Varētu būt, bet es knapi to saklausu.
Varētu būt, jā.
Tās ir akustiskās paslēpes.
Izritināsim visu... Jā, visu kabeli.
Jo tas nestāv vertikāli
un es gribētu tikt maksimāli dziļi.
Zem ūdens virsmas
citi vaļi dziesmu dzird desmitiem kilometru tālu.
Bet ar hidrofonu ir grūti dabūt skaidru ierakstu tālāk par pāris kilometriem.
Tā. Tagad es to izslēgšu. Fails 001.
-Ir sajūta, ka no turienes. -Jā.
Vaļi dzied rifa ārpusē,
bet dziļajos ūdeņos viļņi var kļūt tik lieli,
ka jābūt ļoti uzmanīgiem, lai tie nenogremdētu laivu.
Pamēģināsim... tur.
Ūdens ir ne vien logs, bet arī siena.
Varam apstiprināt, ka dziedāšana tiešām notiek,
bet uztveram to slikti un ļoti slikti.
Tas nozīmē, ka tas ir ļoti tālu. Tur diemžēl mēs nevaram braukt.
PABEIGTAS 5 NO 30 ATSKAŅOŠANĀM ATLIKUŠAS 24 DIENAS
Desmit gadi Aļaskā, un nekad neesmu redzējusi tik daudz vaļu.
Man liekas - mēs izdarām atskaņošanai lāča pakalpojumu, ja...
neskenējam.
Jā, mēs veicam šī dzīvnieka fokālo novērošanu
un veicam atskaņošanu šim dzīvniekam,
bet tas nav vienīgais dzīvnieks, kurš šo atskaņojumu dzird.
Tas nozīmē, ka šī dzīvnieka uzvedība ir citāda.
Ja mēs ar tevi sarunājamies divatā
un ja mēs ar tevi sarunājamies ar cilvēku grupu,
tad mūsu iesaistīšanās pakāpe ir citāda.
-Jā! -Un arī tas, cik pievēršam uzmanību.
Man liekas - mums ir grūti to atlaist.
Skaidrs. Mēs pavadījām nedēļas... Es pavadīju mēnešus... gadus...
-Ilgu laiku. -...izstrādājot šo fokālo novērošanu.
-Bet, kad esi uz vietas un to dari... -Tas ir citādi.
...un esi redzējis visu pārējo...
Nav svarīgi, cik laika pavadīju, to izstrādājot.
Tātad kāds ir elegantākais veids,
kā pārliecināties par to, ko redzam dabā,
pārāk nepārspīlējot un necerot?
Un man ir sajūta, ka, atbildot uz šo jautājumu...
Skenēšana ir vienkāršākais veids, kā noskaidrot reakciju uz atskaņoto.
Krass pagrieziens.
Ļoti krass.
-Man liekas - mēs... -Ei, Megij!
Mēs izdarīsim labojumus protokolā.
-Mēs veiksim skenēšanu. -Tikai skenēšanu?
-Jā. -Vienīgi skenēšanu?
Vienīgi skenēšanu.
Es domāju, ka satikšu tikai vienu vali,
tāpēc likās loģiski vērot, ko dara viens valis.
Tā vietā es satiku daudzus vaļus, kas bija negaidīts pārsteigums.
Tātad man ir jānoskaidro,
vai katra vaļa radīto vupu skaits palielinās,
kad vupu atskaņoju es.
Un vislabāk to var noskaidrot, sākot skenēšanu.
Es piefiksēju katru vali, ko vien apkārt redzu.
Ja vidēji katra vaļa radīto vupu skaits palielinās,
kad vupa saucienu atskaņoju es...
tas pārliecinoši pierāda, ka tie lieto vupus, lai nodibinātu kontaktu.
PIRMĀ ATSKAŅOŠANA DAUDZIEM VAĻIEM
Sākam atskaņošanu.
Tā.
Brauksim uz turieni, lai tiem būtu vairāk vietas.
Un tad pagriezīsimies atpakaļ. Lēni. Brauksim lēni.
-30 sekundes no atskaņošanas sākuma. -Paldies. 30 sekundes.
Grupas lielums - četri. 131 grāds, 450 metru.
Grupas lielums - divi. 154 grādi, 900 metru.
145 grādi. Grupas lielums - divi.
-Vai vari mazliet lēnāk? -Neko daudz.
Attālums - 180 metru.
Lūdzu, atkārto to azimutu!
142.
Grupas lielums - divi.
230 metru.
185 grādi. Grupas lielums - viens.
-Lūdzu, atkārto! Atvainojos. -185. Grupas lielums - viens. 230 metru.
180 metru. Grupas lielums - viens. 256 grādi.
Par grupu "četri, 900 metru".
-Kāds bija azimuts? -Es nezinu.
Labi. Pārtrauksim un sāksim no jauna!
Tas ir ļoti ātri, un man nepietiek laika, lai iedziļinātos.
Zinu. Un tas...
Izdzēsīsim to visu un sāksim vēlreiz!
Kaut arī tas bija grūti, tas bija vieglāk.
Nekā mēģināt fokāli novērot vienu dzīvnieku starp visiem?
Jā. Paskatieties uz tiem! Paskatieties!
Labi. Sākam apsekojumu.
Labi. Grupas lielums - trīs. 159 grādi.
Es gribu ieraudzīt mūs.
-Cikos sākām atskaņošanu? -11.32.
-Izklausās, ka tas. -Šķiet, tas ir mūsējais. Kluss.
Bet, no otras puses, tas iederas.
Tas iederas. Jā. Tas izklausās ļoti reālistisks.
Jā.
-Tas nav mūsējais. -Nē, nav.
-Nē, mēs esam te. Šis ir mūsējais. -Jā.
Es domāju, ka vups tiem ir kā "sveiki".
Iespējams, "sveiki, es esmu...".
Tas liek jautāt...
vai katram valim ir savs vups.
Vai tie var to lietot, lai cits citu identificētu?
Tāpēc es spēlēju šo skaņu.
Pirms iesākt sarunu...
ir labi stādīties priekšā.
Tā, ko vēl mēs te ieraudzījām?
Mēs gribējām redzēt, vai tie vupoja, pirms mēs sākām vupot, vai ne?
-Tās esam mēs. -Un tās esam mēs.
Mēs neredzam lielu vupošanu, pirms mēs sākām vupot.
Tie atsaucas.
Tā varētu būt tikai sagadīšanās.
Tie to saka vēlreiz.
-Lianna! -Kas ir?
-Klau, panāc šurp! -Jā.
-Megij! Mūs vajag pagrūst. -Ak dievs!
-Atsitāmies pret zemi.
Tas krakšķ.
Es nepalīdzēšu. Es tajā neiesaistīšos.
Negribu, ka mani iesūdz, ja kaut kas noies greizi.
Vai esam uz zemes? Liekas - atsitāmies pret zemi.
Es te stāvēšu un jūs nosodīšu.
Gribi teikt, ka šūpoties nevaram?
Ja paiesim tur, tur ir mazāk zemes, ko?
-Gatava? -Ak mans dievs! Man birst asaras.
Ak mans dievs! Es piečurāšu bikses.
Jā. Megij!
-Ņem! Esi uzmanīga! -Tā šķiet ļoti slikta doma.
-Vai vari uzcelt tur kājas? -Droši vien.
Ja tu pieturētos augstāk... Jā.
Jā, tev būs jāuzlec.
Uzlec jāteniski! Ak dievs!
Ak dievs! Neļauj viņai ietriekties kokā!
To, kas man te patīk,
es pārceļu uz savām mājām.
Piemēram?
Piemēram, man nav interneta.
Jā. Tev mājās nav interneta?
-Nē. Man mājās nav interneta. -Jā.
Man mājās ir ļoti kluss.
Esmu tālu prom no trokšņa,
tāpēc, kad izeju laukā, izklausās gandrīz...
Jā.
Kad es no rīta mostos, ir līdzīga sajūta, kā mostoties teltī.
Jā. Pārslēgties pēc dzīves te ir nesalīdzināmi grūtāk.
Paiet vairākas dienas,
lai pielāgotos realitātei un īstajai pasaulei, un...
Tur es... Tur tā lieta - man neliekas, ka tā būtu realitāte.
Man liekas - šī ir realitāte.
Šī ir īstā pasaule.
Jā, bet šī nav īstā pasaule, kurā mēs dzīvojam visu laiku.
-Jā. -Tāpēc ir jāpārslēdzas
uz to ikdienas dzīvi, kas mums bija iepriekš.
Un tas ir grūti.
Dažas mūsu darbības nav iedzimtas.
Esam tās iemācījušies.
Tās stāsta, ar ko esam saistīti...
un kur esam piederīgi.
Šodien mēs strādājām. Bijām laba komanda.
Jā.
Cita par citu rūpējāmies.
Daudz smējāmies.
Šodien mēs daudz smējāmies.
Negribi, ka es tev nogriežu matus?
Mēs to saucam par kultūru.
Senākās nav cilvēku kultūras.
Tās ir no okeāna.
Vairāku paaudžu pētnieki domāja, ka vaļi ir vientuļnieki,
jo neredzēja tos kopā.
Bet tie nav bijuši vieni jau veselu mūžību.
Pirms 40 miljoniem gadu to smadzenes vai uzsprāga no sarežģītības.
Pirms mēs sākām staigāt stāvus.
Pirms mēs uzšķīlām dzirksteli.
Apziņa uzplauka, jo tie kļuva sabiedriski.
Tās daļas, kas saistītas ar sevi un kopienu,
kļuva komplicētākas nekā jebkurās citās smadzenēs.
Ieskaitot mūsējās.
Redze un dzirde saplūda...
ļaujot vaļiem citam citu redzēt caur skaņu.
Vaļi attīstījās tā, ka spēj veidot attiecības tumsā.
-Aste. -Kur... Aste pa kreisi!
Es redzu vienu tur un vienu tur.
Tā. Sākam ierakstīt pulksten 13.50.
Tā, te tiešām ir dziedātājs.
Tie vaidi ir tiešām...
Tajos var saklausīt visas detaļas. Lieliski.
Tieši to mēs gribam. Šis ir tas. Šis ir īstais!
Šis ir īstais. Mēs stundu necelsim to kabeli ārā.
Mēs... Šis ir mūsu zelts.
-Šis ir mūsu sezonas varonis. -Jā.
Dziesma, ko ierakstījām, atšķiras no tās, kuru izsekoju.
Jauna dziesma, ko iepriekš nebiju dzirdējusi.
Divdesmit gadu laikā, kamēr Klusā okeāna dienvidos ierakstu dziesmas,
šī ir pirmā reize, kad tā ir noticis.
Bet nedomāju, ka tā ir anomālija.
Šai dziesmai ir sarežģīta struktūra un pilnībā izveidotas tēmas.
Varbūt ar Franču Polinēziju karte nebeidzas.
PABEIGTAS 13 NO 30 ATSKAŅOŠANĀM DAUDZIEM VAĻIEM
ATLIKUŠAS 20 DIENAS
Pēc nedēļas Liannai un Megijai būs jāatgriežas darbā.
Bet man liekas, ka beidzot mums sāk izdoties.
Tā kā viena vaļa vietā tagad novērojam vairākus desmitus,
grūtākais ir noteikt attālumu pēc acumēra.
Tāpēc katru rītu mēs trenējamies.
-Tā, es minēšu. -Labi.
-Es... -Labi, tu pirmā.
Es teiktu - 115 metru.
-Es teicu - 135. -Varētu būt 135.
155.
Man likās - 135 līdz 180... Tāds bija mans minējums.
Tiešām? Manējais bija 90 līdz 135.
-Skaidrs. Jā. -Es zaudēju.
-135 līdz 180. -Es teiktu: 135 līdz 180.
Tā, no... Ak dievs, nekusties!
Ir 120.
-Mums jāsaka mazliet mazāk. -Jā.
Mums liekas, ka attālums ir lielāks.
-Gatava? -Jā.
-70. -Es teiktu - 70.
-Tuvāk nekā 90. -65.
-Tā. Jūtos labāk. -Mēs... Jā.
-Šodien ir karsts. -Es jūtos tik neērti!
Tu arī izskaties kā francūziete,
-kas sadomājusi doties ekspedīcijā. -Tiešām?
Ar savu matu mezglu un pilnīgi melnā.
Tas ir, lai jūs uz melnā neredzētu manus sviedru traipus
un es varētu ielikt matus cepurē.
Funkcionālā mode.
-Funkcionālā mode. -Jā.
Es neesmu mainījusi kreklu kādas sešas dienas.
Tie ir tik iespaidīgi. Tur ir tik daudz vaļu.
Tur un tur, un tur, un...
Nopietni?
Lianna! Mums aizmugurē iztek degviela.
-Skaidrs. Braucam mājās! -Jā.
Strādā.
Jā, jā.
Es īsti nezinu, kur ir sūce,
tāpēc man tas jānoskaidro.
Zinu, ka, lejot iekšā degvielu, ieplūde ir laba,
bet kaut kas notiek. Man liekas...
Pat neizteikšu nekādus minējumus. Bet es pie tā strādāju.
Skaidrs.
Tikai zinu, ka tuvākajās stundās
nekam citam pievērsties nevarēšu
un risināšu šo problēmu, līdz tā būs atrisināta.
-Sapratu. -Labi.
LIANNAS UN MEGIJAS ATLIKUŠAJĀS EKSPEDĪCIJAS DIENĀS
GRUPA NEVAR VEIKT ATSKAŅOŠANU,
JO MOTORS IR SALŪZIS.
2. NEDĒĻA
Jā, pagājušas gandrīz 20 minūtes.
Pūtiens.
Kustas.
Jā. Un vēlreiz.
Pūtiens.
-Kur? Pūtiens? -Pūtiens?
Jā.
Sākam klausīties tagad.
Šis nav dziedātājs.
Šis nav dziedātājs. Zinu.
Tas ir tepat, bet... Zinu.
-Es to sauktu par adatu siena kaudzē. -Jā.
Un ir vienkārši...
Vai nu tie te būs un dziedās, vai arī ne.
DR. MAIKLS PŪLS JŪRAS EKOLOGS
Viņš saka: pulksten 4.00-4.30 Marinadevaiarē.
-Rīt? -Jā.
Labi. Es piedalos. Lieliski.
Četri, divi...
Es tikko teicu, ka mums nav nevienas labas dziesmas,
bet ir labi, ka mēs bijām izbraukuši. Tas ir labs treniņš.
Un šis ir svarīgais gals. Hidrofons.
Jā, šis ir hidrofons. Un, kad kabelis ir notīts,
mēs nostādām hidrofonu uz augšu un asti uz leju.
Tātad apakšā ir atsvars un ir boja vai... Jā.
Jā. Mēs to novietojam uz rifa, tāpēc apkārt ir daudz zivju.
-Dažas ir izcilas kurkstētājas. -Jā.
Tādas tu dzirdēsi daudz, un...
-Tur ir šāvējgarneles, bet... -Jā.
Ja vien dziedātājs ir tuvu, tas pārspēj visus.
Es daru visu, ko varu,
lai noskaidrotu, vai te notiek kas atšķirīgs.
Tā.
Jā.
Ir 10. septembris,
un mēs pašlaik esam mazliet nost no Mooreas rifa.
Ja atrodat šo ierakstu, tas pieder Dr. Elenai Gārlendai
no Sentendrjūsas Universitātes.
Mēs novietojam hidrofonus jūras dibenā
cerībā, ka dziedātājs piepeldēs pietiekami tuvu.
Labi. Es padošu. Jā. Labi.
Mēs savu saziņas veidu saucam par valodu.
Mēs domājam, ka tas, ko dara vaļi, ir kaut kas cits.
Zem ūdens skaņām var būt vajadzīga pusstunda, lai apliektos aiz horizonta.
Vai arī tās var izzust pēc dažām sekundēm un metriem.
Skaņas nemitīgi nāk...
no dažādām vietām un laikiem.
Un kuprvaļi kaut kādā veidā spēj atšifrēt akustikas pasauli,
kur pagātne un tagadne ierodas reizē.
Tas būtu kā spēt noteikt katras zvaigznes vecumu...
tikai pēc dzirdes.
KAMĒR MIŠELA GAIDA JAUNU MOTORU,
VIŅAI PIEVIENOJAS DRAUDZENE UN KOLĒĢE,
LAI PALĪDZĒTU PABEIGT SEZONU.
NATĀLIJA MASTIKA DŽENSENA DOKTORANTE, JŪRAS EKOLOĢIJA
-Cik vaļu esmu piefiksējusi? -Kopā sešus.
Kopā sešus. Vaļi, vaļi...
Grupa, kurā ir divi, grupa, kurā ir trīs, un viens tur. Ja?
Jā.
-Tā bieži gadās. -Jā.
Labi.
-Labi. -Laiks manai trīsminūšu pauzei?
Jā.
Lecošs valis!
-Mēs tagad nestrādājam. -Jā, bet mēs varam vērot.
Laiks uzkodām. Ņem uzkodas!
-Lūdzu, siermaizīte. -Ideāli. Paldies.
Jā.
Cik tālu mums jābrauc, lai veiktu nākamo apsekojumu?
-Stundu jeb sešus kilometrus. -Sešus kilometrus.
Izcili.
Cik apsekojumu mēģināsim veikt vienā dienā?
-Četrus. -Četrus.
Cik izsalkušas būsim, kad nokļūsim mājās?
-Ļoti. -Ļoti izsalkušas.
Šajā failā ir daudz visa kā.
Tas mani nepārsteidz. Te apkārt ir daudz vaļu.
Te ir daļiņa no barošanās sauciena.
To sauc "arkas", un tad - "piliens".
Vups, barošanās sauciens, piliens.
Piliens, piliens, piliens.
Barošanās sauciens, piliens, piliens, piliens.
Cik saucieniem esi devusi nosaukumu?
Visiem.
Zini, kā mēs saucam šo?
Zilonis.
Nē, tuvu. Domā, kāds cits dzīvnieks taisa šo skaņu. Tas var būt izmiris.
-Mamuts. -Jau tuvāk.
Spalvainais mamuts.
Nē, to sauc "brontozaurs".
Tas "var" būt izmiris?
Visticamāk, ir izmiris.
Tu mani piemānīji.
Tie tiešām man atgādina brontozaurusus.
-Brontozaurus. -Piekrītu.
-Tas izklausās pēc brontozaura. -Jā, tiešām.
Vēl trīs dienas, līdz saņemšu jaunu motoru.
Mēs mēģinām atbildēt uz jautājumu, vai vups ir kontakta sauciens.
Un mums sāk pietrūkt laika.
Mēs to reģistrējam,
lai vismaz varētu pasaulei un nākamajām paaudzēm parādīt,
ka te bija kaut kas skaists.
Lai atbildētu uz šiem jautājumiem, man ir jāaiziet prom no sabiedrības...
un jādzīvo pasaulē, kurā dominē dzīvnieki.
Un nav sajūtas, ka es kaut ko upurētu.
Tā ir kā atbrīvošanās.
Es zinu, ka mājās aizbraukšu kā cits cilvēks.
Un nezinu, vai tas cilvēks atbildīs...
tai lomai, kāda man bija agrāk.
Es uz mēnesi aizbraucu un Antarktīdu
un atgriezos mājās pie suņa un partnera,
kur vairs neiederējos.
Man no viņiem bija jāaiziet.
Un man ir bail, ka tas var notikt vēlreiz.
-Saproti? -Jā.
Es baidos, ka vairs neatbildīšu tai lomai, kāda man bija pirms aizbraukšanas.
Ir jāaizbrauc,
taču ne vien fiziski, bet arī garīgi.
Tu esi braukusi ekspedīcijās septiņas sezonas.
Vai esi atradusi veidu, kā atgriezties mājās?
Nē.
Tā vietā...
es daru pretējo - to, kas man mājās ir dārgs,
piemēram, tevi, es atvedu te.
Tas šķiet loģiskāk.
Jo te daudz drošāk vari būt cilvēks.
3. NEDĒĻA
Nekad sezonas beigās neesmu redzējusi tik maz vaļu.
Un mēs esam dabūjuši tikai vienu skaidru ierakstu.
Tā. Ielaižam hidrofonus.
-Kustas labi. -Lieliski.
Es fiksēšu datus,
jo mēs negribam būt te ilgāk, kā nepieciešams.
Cik pulkstenis? Es tagad klausos.
8.29.
-Labi. Ierakstām. -Forši.
Tas ir tik kaitinoši.
Ūdens troksnis ir tik skaļš, un ir tik daudz šļakstu.
Man liekas - mēs varētu apstāties pie 25. Es vienkārši... Tas kļūst...
Tas kļūst stipri sarežģīti.
Esmu pārgurusi no visa.
Runāšana par to, ka ir grūti, ka ir sarežģīti,
dažreiz var būt vājuma pazīme.
Īpaši, būdama sieviete, kas strādā šajā jomā, es negribu izrādīt nekādu vājumu.
Šogad nosolījos, ka braukšu ekspedīcijā tikai uz divām nedēļām.
Es ilgojos pēc Meta.
Liekas - pagājusi vesela mūžība, kopš mēs viens otru redzējām.
PABEIGTAS 19 NO 30 ATSKAŅOŠANĀM ATLIKUŠAS 6 DIENAS
Ir otrdiena, 27. augusts.
Te Dr. Mišela Furnē
kopā ar gandrīz jau doktori Natāliju Mastiku.
Tā. Labi.
Vai tas... ir tuvāk pārējiem?
Daudz, daudz vaļu. Ļoti daudz vaļu.
-Tā. -Šī ir mana mīļākā problēma.
Tā ir laba problēma. Paskaties uz tiem!
Paskaties!
Perfekti.
Zilais ir piestiprināts pie enkura.
Tagad zilais ir ūdenī.
Zilais ir ūdenī.
Vai iPad skaļums ir uzgriezts līdz galam?
-Jā. -Tiešām?
-Atskaņo vēlreiz! Vai tas atskaņo? -Atskaņo.
-Mēs to neielikām ūdenī. -Velns!
-Tā, apturi! -Ak nē!
Tā. Gatava?
Nezinu. Tas bija stresaini.
-Jā, gatava. -Tā, sāc!
Viens. Divi. Trīs, četri, pieci.
Seši, septiņi, astoņi, deviņi, desmit, vienpadsmit.
Gatava? Un sāc!
Ir grupa, kurā ir divi.
Trīs pa vienam. Viena grupa - četri. Un divi.
Šeit. Man liekas - viens ir šeit.
26. apsekojums.
Ir laiks.
Grupa - trīs. 145,6 grādi.
Grupa - divi. 356,1 grāds.
Grupa - viens.
129,6 grādi.
180 līdz 450 metru.
Es pirmo reizi jūtu savus gadus.
Un es gribu bērniņu.
Ko tu iesāksi ar bērniņu, kad būsi ekspedīcijā?
Ņemsi līdzi.
Tas ir grūts jautājums.
Tas būtu atkarīgs no ekspedīcijas.
Atkarīgs no tā, kāds partneris man būtu, kad es būtu tajā ekspedīcijā.
Ja man ir partneris, kas var braukt līdzi ekspedīcijā, jā.
Ja man ir atbalsta grupa.
Es runāju nopietni.
-Braucam mēnesi ilgā ekspedīcijā. -Jā.
Un kāds lasa mellenes kopā ar bērniem,
cep pankūkas, mazgā drēbes,
gatavo tās dienas maltītes un nomazgā brokastīm traukus.
Tad mēs atgriežamies no visiem saviem apsekojumiem,
un nākamajā dienā ir mana kārta palikt pie bērniem.
Zini, viens ir uz muguras, divi pie rokas.
Ja viņi nokrīt - nokrīt. Tad pieceļ atkal kājās.
Jā.
Tad mēs vienkārši samaināmies, un nu ir tava kārta palikt mājās.
-Jā. Tas izklausās superīgi. -Jā.
Vai tu neiedomājies, cik tu būsi pārgurusi?
Tas ir tikai viens mēnesis.
Viens mēnesis, strādājot deviņas stundas laivā
un mājās nedabūjot pagulēt.
Man liekas, ka mūsu jomā šajā ziņā nav daudz labu piemēru.
Mums nekādus piemērus nevajag.
Labi.
-Viņš teica - tur. -Ir dziedātājs?
-Jā? -Tas dzied.
-Pēc tam, kad aizbraucam... -Labi. Jā.
...un tie beidza dziedāt...
-Skaidrs. Tad brauksim... Jā. -Jā, labi.
-Jo iepriekšējā reizē tas atsāka. -Jā, labi.
Labi. Domāju... Jā. Tas to izskaidro, jo mēs dzirdējām...
Mēs dzirdējām diezgan labas dziesmas, tāpēc, ja tas tur ir, es... Jā.
Labi.
Laižam iekšā.
Man liekas - mēs braucam pareizajā virzienā.
Man liekas - tas ir skaļāks.
Jā, tagad mēs noteikti braucam pareizajā virzienā.
Jā.
Tā.
Šī ir tā pati dziesma, ko dzirdējām Austrālijā.
Tā, kuru izsekojam visu sezonu.
Tas nozīmē, ka te ir vismaz divas atšķirīgas dziesmas.
Kultūru krustojums.
Šis valis dzied dziesmu no rietumiem.
Bet otrai dziesmai ir jābūt no citurienes.
Un nākamā tuvākā populācija ir pie Ekvadoras.
8000 kilometru uz austrumiem.
Tas, ko es uzskatīju par unikālu dziesmas tālāknodošanu Klusā okeāna dienvidos,
varētu būt tikai viens gabaliņš no globāla kultūras tīkla.
Tūkstošiem galvu, kas iemācās un nodod tālāk
dažus no sarežģītākajiem akustiskajiem motīviem uz Zemes.
Tāds ir rezultāts attīstībai, kas ir miljoniem gadu ilgāka par mūsējo.
Pētot vaļu kultūru, mēs, iespējams, uzzinām kaut ko vairāk arī par sevi.
Kā mēs varētu sazināties citādi
pēc miljons gadiem.
Mēs tūlīt uzzināsim...
vai tas ir izdevies ar šo.
Tas sākas te. Tā.
Tātad pirmajā periodā pirms atskaņošanas ir viens, divi...
trīs rūcieni.
Vupu nav.
Un otrajā periodā pirms atskaņošanas ir viens, divi, trīs vupi.
Atskaņošanas laikā ir viens, divi,
trīs, četri, pieci, seši, septiņi...
astoņi, deviņi, desmit, vienpadsmit...
divpadsmit, trīspadsmit.
To ir 13.
-Tas tiešām ir forši. Vai ne? -Tas tiešām ir forši.
Tie tev atbild.
Es visu laiku baidos, ka tas neizdosies.
Esmu tik priecīga. Tik priecīga!
Ir ļoti grūti interpretēt dabas valodu.
Klausīties un saprast, ko tā saka pati sev.
Tas ir tāpat, kā pavērst visus mūsu pavadoņus uz debesīm
un klausīties, gaidot zīmi no kosmosa.
DR. FURNĒ AGRĪNIE ANALĪZES DATI LIECINA,
KA KUPRVAĻI TIEŠĀM IZMANTO VUPUS, LAI NODIBINĀTU KONTAKTU
UN PAZIŅOTU, KAS TIE IR.
VIŅAS ATKLĀJUMS PALĪDZĒS NOSKAIDROT,
KĀ VAĻI UZTUR ATTIECĪBAS MŪŽA GARUMĀ.
DR. GĀRLENDA SADARBOJAS AR CITU VALSTU ZINĀTNIEKIEM,
KURI PĒTA KUPRVAĻU DZIESMU.
VIŅI KOPĀ VEIDO KARTI, KURĀ REDZAMS,
KĀ VAĻU DZIESMAS TIEK NODOTAS TĀLĀK APKĀRT PASAULEI.
GAN DR. FURNĒ, GAN DR. GĀRLENDA TURPINA ATŠIFRĒT,
ŠĶIET, SENĀKO GLOBĀLO
KULTŪRAS UN SAZIŅAS SISTĒMU UZ ZEMES.
Tulkojusi Inguna Puķīte