Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PRIVALOME SUTRAMDYTI ŽVĖRIS, KAD JIE LIKTŲ SAVO VIETOJE.
TODĖL RETAI UŽDUODAME JIEMS KLAUSIMUS,
KAD JŲ ATSAKYMAI NEIŠGĄSDINTŲ, SUGRIAUDAMI MŪSŲ ĮSITIKINIMUS.
ČARLZAS BAUDENAS
FREDERIKO SĄSIAURIS ALIASKA
DR. MIŠELĖ FURNET
„Mėginu užmegzti pokalbį“ -
taip įvardinti būtų paprasčiausia.
Ketinu nuleisti garsiakalbį į vandenyną, kreiptis į banginį
ir tikėtis, kad jis atsakys.
Jei man pavyks,
tai bus pirmasis eksperimentas,
kurio metu bus užmegztas dialogas su kuprotuoju banginiu.
KOL MIŠELĖ STENGIASI UŽMEGZTI KONTAKTĄ SU KUPROTAISIAIS BANGINIAIS,
KITA MOKSLININKĖ ŠIFRUOJA,
KIEK, ERDVĖS IR LAIKO ATŽVILGIU,
SIEKIA BANGINIŲ RYŠYS.
ŠV. ANDRIEJAUS UNIVERSITETAS ŠKOTIJA
DR. ELENA GARLAND
Žmonės 40, 50 metų studijavo kuprotųjų banginių dainas.
Vis dar niekas iš tiesų nesupranta, kodėl jie dainuoja.
Paukščiai turi giesmes.
Ir kiti banginiai dainuoja.
Tačiau kuprotojo banginio daina yra dar sudėtingesnė.
Jie jaučia ritmą.
Kvėpuoja į taktą.
Rimuoja ir kartoja.
Ištisas valandas atsikartoja ritmai ritme.
Be aiškios pradžios ir pabaigos.
Manau, kad kuprotojo banginio daina - tai sudėtingas bendravimo būdas...
tokiu mastu, kokio žmonės nė neįsivaizduoja.
Išskyrus mus.
Mano patėvis buvo klasikinis pianistas.
KORNELIO UNIVERSITETAS ITAKA, NIUJORKAS
Kai jis prisėdo pamokyti mane skambinti pianinu,
liepė sugroti vieną natą, užsimerkti ir klausytis...
...kol garsas nutils.
Jis norėjo, kad suprasčiau garsą jį patirdama.
Tai daug lengviau, kai esi sausumoje.
Tada nustatai laikmatį.
KORNELIO BIOAKUSTINĖS INŽINERIJOS IR GAMYBOS DIRBTUVĖS
Ši sistema perduoda signalą šitai dėžei?
Prireikė dešimties metų dirvai paruošti,
kad galėtume pradėti kurti įrašus, kuriuos paleisime banginiams.
- Gerai. Jis veikia. - Puiku.
O, taip.
- Veikia? - Taip. Puikiai.
- Puiku. Gerai. - Gerai.
- Įjungtas? - Įjungtas.
Taip.
Taip, su šituo jam bus sunku.
Štai. Tai - atsakomasis šauksmas.
Tai buvo šauksmas, kurį mes paleisime...
Arba vienas iš šauksmų.
Taip, reikės jį truputį patvarkyti.
Taip. Galėtume sumažinti garsą.
Gal...
Kažkas trankosi. Gal reikės paderinti.
- Tas garsas sklinda iš įrašo. - Aišku.
Taip. Triukšmas - iš įrašo.
Šie įrašai neatrinkti, jie visai netvarkyti.
Taip gerai.
- Kažkas ne visai taip. - Ne. Kažkas ne taip.
Bandau apkvailinti banginį.
Nėra ko slėpti.
Bandau įtikinti kuprotąjį banginį,
kad vandenyje yra kitas banginis, kuris skleidžia garsus.
Mes čia kai ką sugalvojome, galbūt suradome...
KORNELIO BIOAKUSTIKOS LABORATORIJA
Praeityje eksperimentuojant su įrašais buvo netyčia sukurta daug siaubingų garsų.
Štai kaip tai veikia. Pusę posmo sudaro tikra daina.
Kai įrašai buvo paleisti paskutinį kartą,
skambėjo taip, tarsi kuprotasis banginis būtų prisikvėpavęs helio.
O čia - rekonstruotas įrašas.
O paskui stebėtasi, kodėl niekas neatsiliepia.
- Viską išvalote. - Taip, ištrinat visą triukšmą.
Ir lieka bangos forma.
Mėlyna - suvesta informacija, o raudona - tai, ko dabar klausomės.
- Dabar girdime raudoną. - Taip.
Iš esmės jūs dirbate tik su signalu?
Nekyla jokių bėdų su spektrograma?
Jei būtų vien spragsėjimas, viską reiktų išmesti.
Puiki mintis.
Matau vienintelę bėdą - daugumos kuprotųjų banginių šauksmai nėra toniniai.
Jų šauksmai - moduliuotos amplitudės.
Ir jie yra trumpi. Taigi, dauguma jų lyg ir yra...
...neharmoniški ir atonalūs šauksmai.
Tai neįtikėtina.
Jūs labai gerai pamėgdžiojat.
Kita vertus, manau, ir vėl svarbiausia bus aiškumas.
- Manau, turėtume pamėginti. - Taip.
Jei klausytumėtės visų pasaulio banginių vienu metu,
dauguma garsų būtų šauksmai.
Kartais jie pasigirsta besikeičiančiomis serijomis.
Kartais - po vieną.
LAŠELIO ŠAUKSMAS
Bet jie - trumpi.
SVOP ŠAUKSMAS
Mes labai nedaug apie juos suprantame.
URZGIMO ŠAUKSMAS
Bet iš visų kuprotojo banginio šauksmų...
TIPIO ŠAUKSMAS
...manau, svarbiausias yra vienas.
„Vup“.
Manome, kad šį garsą skleidžia visi.
Šis gyvūnas sugeba skleisti begalybę garsų.
Kodėl šis šauksmas - unikalus?
Kodėl šis šauksmas - ypatingas?
Geriausias būdas tai išsiaiškinti -
paleisti jį banginiui ir pažiūrėti, kaip jis sureaguos.
Tai klausimas, kuriam ruošiausi.
Dėl jo kovojau, būdama 25-erių, kai visa tai pradėjau.
Į jį susitelkiau, pradėjusi rašyti daktaro darbą.
Turiu pasirūpinti, kad mokslinis metodas būtų nepriekaištingas.
Mes dar tik pradedame suprasti,
kaip kuprotieji banginiai suvokia pasaulį.
Ir kaip kuprotieji banginiai suvokia vienas kitą per garsą.
MIŠELĖ KELIAUS Į ALIASKĄ
PATIKRINTI, AR KUPROTIEJI BANGINIAI „VUP“ ŠAUKSMU
UŽMEZGA TARPUSAVIO KONTAKTĄ.
Mano mama mylėjo vandenyną.
Ji visada norėjo tapti okeanografe,
bet moterų į laivus nepriimdavo.
Todėl ji tapo geografe.
Ji niekada nesiliovė mylėjusi vandenyno ir išties...
perdavė tą meilę man.
JŪROS ŽINDUOLIŲ TYRIMŲ PADALINYS
Būtent. Tai - svarbu.
Geriausia, ką galite padaryti - pastebėti ką nors keisto, kitokio.
Nes tai iškart patrauks dėmesį,
jei pastebėsime individualius skirtumus.
Pasižymėkite.
Mokslininkai visada manė, kad dainos buvo skirtos poravimuisi.
Radome gražų pavyzdį.
Taigi, smuiko garsas, lojimas,
esu tikra, kad bus ir „vup“.
Šie trys yra tarsi tobulas pavyzd...
Perklausiusi dešimtmečio įrašus iš pietų Ramiojo vandenyno,
pastebėjau tas pačias dainas,
atsikartojančias šimtais kilometrų atskirtose populiacijose.
Bet svarbu tai, kad matome struktūrą, taip.
Girdime garsų girgždesį, paskui žemesnio dažnio garsą,
po to - garsus girgždesys ir žemesnis dažnis.
Taigi, jei įsivaizduojate tai kaip struktūrą...
Supratau, kad daina turi būti skirta toli gražu ne vien poravimuisi.
Daina nežymiai pakeičiama.
Ir staiga visi dainininkai išmoksta tuos pokyčius ir daina pasikeičia.
Tampa sudėtingesnė.
Po to dainos perduodamos nutolusioms populiacijoms.
Kartojantis šiam procesui,
jos įkūnija kolektyvinį tūkstančių banginių balsą.
Visa tai - kultūrinis fenomenas.
Taigi, iš Australijos
daina nukeliauja į Naująją Kaledoniją už 1 300 km.
Banginiai išmoksta dainą per kelis mėnesius,
absurdiška, kad gyvūnai sugeba išmokti
tokį labai ilgą ir sudėtingą garsų rinkinį taip greitai.
Dainos kaskart keliauja iš vakarų į rytus,
apjungdamos vandenyne esančius banginius kultūra.
Bandau sudaryti žemėlapį,
kur pietų Ramiajame vandenyne aptinkamas dalijimasis dainomis.
Surasti tos teritorijos ribas.
Rasti, kur baigiasi kuprotųjų banginių kultūra.
ELENA RUOŠIASI KELIAUTI Į PRANCŪZIJOS POLINEZIJĄ,
ĮSITIKINTI, AR BANGINIAI TEN
TAIP PAT DAINUOJA JOS SEKAMĄ DAINĄ.
MATAS LILIS ELENOS VYRAS
- Užteks? Na jau ne. - Ne, manau, kad užteks. Sukišk į vidų.
Eikš, Zinai. Kas čia?
Čionai.
Ką manai, Zinai?
Neblogai?
Rinkti faktinę medžiagą - visada sunku,
nes išsiskiri su tau brangiais žmonėmis.
Bet aš maniau...
Kartais pavykdavo įkalbėti Matą važiuoti į tyrimo vietą kartu su manimi.
Sužinojome, kad laive jis suserga jūros liga.
Taigi... nieko neišėjo.
Reikia išjungti viryklę.
- Žinau! - Matai dūmus?
Atidarei... Taip.
Pirmas žingsnis - Elena visada aktyvuoja priešgaisrinę signalizaciją.
- Viskas gerai? - Taip.
Ačiū, bičiuli.
Net nežinau, nuo ko pradėti. Gerai.
- Skirstyk darbus, Elena. - Kaip sakai?
Vadovauk. Sakyk, ką man daryti.
Gerai.
Gal gali nurinkti visus sausus drabužius nuo virvės.
Žinoma, galiu.
Žinai, netrukus bendrausime visiškai minimaliai,
o tai - bjauru.
Ir labai sunku.
Aš manau, kad tau gerokai sunkiau nei man,
nes mane nuolat supa žmonės, komanda.
Be to, tu turi, kuo užsiimti.
Renkant medžiagą nebūna jokio poilsio.
Kai kažkuo išties domiesi, esi tam atsidavęs visa širdimi,
akivaizdu, kad nori tuo užsiimti.
Man patinka rinkti medžiagą.
Jaučiuosi labai laiminga, man tai be galo patinka.
Aš nenorėčiau liautis tuo užsiiminėti,
bet išvažiuoti išties sunku.
Turbūt geriausia stengtis apie tai negalvoti.
Gerai.
Ateik.
Štai taip.
HOBARTO ĮLANKA ALIASKA
PIRMĄSIAS DVI SAVAITES RENKANT MEDŽIAGĄ
MIŠELEI PADĖS KOLEGĖ TYRĖJA
IR STUDENTĖ.
Keturi hidrofonai. Yra. Nuotolinis valdymo pultelis. Yra.
Keturi neperšlampami maišai su antkakliais ir GPS įtaisais. Yra.
Sekimo įrenginys, yra. Mažas juodas neperšlampamas maišas su GPS, yra.
„iPad“, yra. Žalias rankšluostis - kuprinėje.
„Goal Zero“ baterija su įkrovimo laidais
ir „Goal Zero“ saulės baterija - abi yra kuprinėje.
- „Black Pelican“ dėžės. - Yra.
Su fotoaparatu... Šįryt patikrinau.
Fotoaparatas, žiūronai, atsarginė devynių voltų fotoaparato baterija,
AA baterijos yra dėžėje.
Puiku. Geltonas neperšlampamas maišas, lietpalčiai, užkandžiai.
MEGĖ NAIT STUDENTĖ, MOKSLO TYRIMŲ PADĖJĖJA
Yra.
Gerai. Garsiakalbis. Keturios gelbėjimo liemenės.
DR. LIJANA METJUS JŪRŲ EKOLOGĖ
- Du radijo imtuvai. - Yra.
- Asmeniniai maišai ir vandens buteliukai. - Vanduo.
Mano vandens buteliai pilni.
Kremas nuo saulės.
Kremas nuo saulės, kurį įtraukiau į sąrašą.
Jis - maiše. Reiktų pasitepti veidus.
Pirmąjį tyrimą atliksime pietuose, ir stumsimės šiaurės link.
Gerai.
Kai esi tokioje gražioje vietoje, nesunku pamiršti...
kad banginiai gali mus apversti.
O vanduo pakankamai šaltas, kad mirtume.
Ten kažkas yra.
Tikrai.
Ankstesniais sezonais nematydavau banginių ištisas savaites.
Šiemet turime tik mėnesį tam, kad ištirtume mažiausiai 30.
Gerai, hidrofonai, dabar 10.28 val., rugpjūčio 11 d.
Čia - dr. Lijana Metjus su dr. Mišele Furnet.
Suplosiu tris kartus.
Kiekvienas įrašas trunka valandą.
Apačioje mes akustiškai sekame vieną banginį su hidrofonais,
kol mūsų garsiakalbis transliuoja „vup“ šauksmus.
Jungiu įrašą.
O viršuje mes registruosime viską, ką matysime darant banginį.
Tai vadinama „vieno individo stebėjimu“.
Susiejusi virš vandens matomą elgesį su povandeniniais įrašais,
turėsiu išbaigtą vaizdą, kaip banginis reaguoja į mūsų įrašus.
- Pradėsime, kai tik pamatysime. - Gerai.
Jaučiu, kad jis išlįs visai šalia.
Taip.
Pradėkite stebėjimą.
Pirmas pasirodymas. Pietvakariai, 76,2°.
Iškvėpė orą.
Nesvarbu. Pamiršk. Ne mūsų banginis.
- Ten ne mūsų banginis. - Ne.
Išpūtė orą. Vakaruose.
50,1°.
Išpūtė orą. Šiaurės vakaruose.
Panėrė. 36,3°.
135 m.
- Tai - mūsų banginis. - Taip. Ten mūsų banginis.
Gerai. Ant nugaros peleko - balta dėmelė.
- Tikrai? - Taip.
Taip. Pamačiusi uodegą pasijutau geriau.
Nes tas kitas banginis taip pat turėjo juodą uodegą.
Aš tą pastebėjau ir pasakiau sau: „O Dieve“.
- Bet ne. Čia - mūsų banginis. - Tai buvo reikiama uodega.
- Ten buvo reikiama uodega. - Taip.
Juoda su taškeliais. Su prilipusiais polipais.
- Taip. - Taip.
Gerai. Mūsų stebėjimas baigtas.
PIRMAS ĮRAŠAS PALEISTAS
- Paėmiau. - Paėmiau.
Paėmiau.
Nieko prieš, jei paimsiu sumuštinį su čederiu?
Į sveikatą.
Nusivylėte, kad neplaukiu ten?
- Ne. - Gerai.
Tyčia to nedariau.
Ten per daug banginių.
Nemanau, kad turėtume ten plaukti.
Būtų labai painu.
ANTRASIS ĮRAŠAS
- Čia ne mūsų banginis. - Teisingai.
Čia ne mūsų banginis.
- Šie du - ne mūsų banginiai. - Teisingai.
O kaip tas besitaškantis banginis?
- Taip. - Ten - mūsų banginis.
Pasirodė. Pirmą kartą pasirodė 185,2°.
180 m.
Esu beveik garantuota, kad ten - mūsiškis.
Pabandysiu sugauti jį žiūronais.
Išpūtė orą.
Pietuose, 178,5°.
- 365 m. Tas, kuris arčiau, taip? - Taip.
- Tai ne mūsų banginis. - Tai ne mūsų banginis.
Ištrink tą paskutinį pasirodymą.
Yra didelė tikimybė, kad šis mokslinis darbas nepasiseks.
Logistika - be galo sudėtinga.
Kai banginių daug, labai sunku sekti tik vieną iš jų.
MOORĖJA PRANCŪZIJOS POLINEZIJA
Svarbu, kad galiu prisidėti prie žinių kaupimo.
Tai gali būti mano maža dalelė, pridėta prie dėlionės.
Net ir sunkiausiu medžiagos rinkimo sezonu ar bjauriausią dieną,
ši mintis kasryt pakelia mane iš lovos.
Esu mokslininkė iki kaulų smegenų...
stengiuosi suprasti mūsų planetą,
stengiuosi suprasti visus gyvūnus mūsų planetoje
prieš jiems išnykstant.
Tai anksčiau jūsų nemokė, kaip elgtis su hidrofonu?
- Nelabai, ne. - Aišku, gerai.
Taigi, iš esmės, ši dalis negali sušlapti, šita dalis keliauja po vandeniu.
ALEKSAS SAUTAS ZOOMUZIKOLOGIJOS DOKTORANTAS
Jie šimtą metų įsijunginėja, veikdami energijos taupymo režimu.
Taip, aišku.
Girdžiu per juos.
Taip, tikrai gerai veikia.
Esmė tokia: uždedi lipnią juostą,
po to reikia ją stipriai apsukti, bet ne per stipriai.
- Aišku. - Neužveržk laido.
Gerai.
Šito reikia tam, kad sumažintume vandens gausmo dažnį?
- Taip sakėte? - Taip. Tai...
- sumažina žemo dažnio vibracijas. - Taip.
Taip, vadovas, vadovavęs mano vadovui,
išmokė šito jį ir mane, o dabar aš tai pritaikysiu mūsų laboratorijoje.
Taigi, tai...
Tai - australiškas metodas, sakykime taip.
- Taip. Ne, tai tobula. - Gerai.
Dabar tereikia banginių.
RIČMONDAS FRANKAS LAIVO KAPITONAS
Taip, ir aš labai džiaugiuosi jus matydama.
- Džiaugiuosi, kad galim plaukti su jumis. - Seniai nesimatėme.
Žinau. Šimtas metų. Taip, taigi...
Turiu tik kelias savaites,
man reikia padaryti aukštos kokybės skirtingų banginių dainų įrašus,
kad žinočiau, kas dainuojama.
Atsiprašau. Ką manote?
Gal pamėginkite ten. Dėl garso bus geriau.
- Taip. Atrodo... - O po to galėsim plaukti...
Taip. Taip bus geriausia.
- Pasiruošusi nuleisti? - Taip, pasiruošusi.
- Išvyniok... Taip. Puiku. - Štai taip.
- Gerai. Dabar pradėsime klausytis. - Gerai.
Klausau 95-ame lygyje.
Gali būti, kad vos vos girdžiu.
Gali būti, taip.
Tai akustinių slėpynių žaidimas.
Išvyniokime visą... Taip, visą trosą.
Nes jis nesilaiko vertikaliai,
verčiau jau nuleisiu kuo giliau.
Gelmėje kiti banginiai gali išgirsti dainą
iš už daugybės kilometrų.
Bet mano hidrofonui sunku aiškiai įrašyti garsą toliau nei už kelių kilometrų.
Gerai. Dabar sustabdysiu. Failas 001.
- Pabandyk iš šitos pusės. - Gerai.
Banginiai dainuoja už rifo,
bet gelmė gali būti tokia neaprėpiama,
kad, jei nepasisaugosi, laivas gali nuskęsti.
Pamėginkime... Ten.
Vanduo yra langas, bet kartu ir siena.
Galime patvirtinti, kad girdime dainavimą,
bet girdisi prastai arba labai prastai.
Tai reiškia, kad jis labai toli. Deja, negalime plaukti ten.
PALEISTI 5 IŠ 30 ĮRAŠŲ LIKO 24 DIENOS
Per dešimt metų Aliaskoje nesu mačiusi tiek daug banginių.
Manau, kad nepavyks tiksliai išnagrinėti įrašo, jei...
nenuskenuosime.
Žodžiu, mes sekame vieną gyvūną
ir jam leidžiame įrašą,
bet įrašą girdi ne jis vienintelis.
Tai reiškia, kad gyvūno elgesys pasikeis.
Nes mudviejų tarpusavio dialogas,
palyginus su mūsų pokalbiu su žmonių grupe,
pasikeis, priklausomai nuo mūsų indėlio.
- Taip! - Ir ar dėmesingai klausomės.
Manau, mums sunku nukrypti nuo metodologijos.
Žinoma. Praleidome savaites... Praleidau mėnesius... Praleidau metus...
- Labai ilgai. - ...planuodama individų stebėjimą.
- Bet kai atvažiuoji ir pradedi daryti... - Viskas pasikeičia.
...ir matai visus tuos kitus dalykus...
Nesvarbu, kiek laiko tam sugaišau.
Koks paprasčiausias būdas
būti tikram tuo, ką matome gamtoje,
per daug nesureikšminant ir nesitikint?
Jaučiu, kad uždavus tokį klausimą...
Skenavimas - paprasčiausias būdas užfiksuoti atsaką į įrašą.
Didelis nukrypimas.
Labai didelis.
- Manau, mes... - Ei, Mege.
Šiek tiek pakeisime taisykles.
- Skenuosime. - Tik skenuosime?
- Taip. - Tik skenuosime?
Tik skenuosime.
Maniau, kad turėsiu tik vieną banginį,
todėl atrodė logiškiausia domėtis vieno banginio elgesiu.
Tačiau aš turiu daugybę banginių, tai - netikėta staigmena.
Todėl turiu žinoti, ar tai tiesa,
kad banginių skleidžiamų „vup“ skaičius
padidėja, kai aš paleidžiu „vup“.
Geriausias būdas išsiaiškinti - pradėti skenavimą.
Pažymiu visus banginius, kuriuos regiu aplink save.
Jei vidutiniškas banginio „vup“ šauksmų skaičius išauga,
kai aš paleidžiu „vup“ šauksmą...
tai išties tvirtas įrodymas, kad „vup“ šauksmais užmezgamas kontaktas.
PIRMAS ĮRAŠAS, PALEISTAS DAUGIAU NEI VIENAM BANGINIUI
Jungiu įrašą.
Gerai.
Mes plauksime ten, suteiksime daugiau erdvės.
Paskui apsisuksime. Lėtai, plauksime lėtai.
- Trisdešimt sekundžių iki įrašo pradžios. - Ačiū. Trisdešimt sekundžių.
Grupės dydis - keturi. 131°, 450 m.
Grupės dydis - du. 154°, 900 m.
145°. Grupės dydis - du.
- Gali truputį lėčiau? - Labai nedaug.
Atstumas - 180 m.
Pakartok, prašau, azimutą.
142°.
Grupės dydis - du...
230 metrų.
185°. Grupės dydis - vienas.
- Pakartok, prašau. Atsiprašau. - 185°. Grupės dydis - vienas. 230 m.
180 m. Grupės dydis - vienas. 256.
Rašau: grupės dydis - keturi, 900 m.
- Koks buvo azimutas? - Nežinau.
Gerai. Sustokime ir pradėkime iš naujo.
Diktuoji labai greitai, neturėjau laiko net peržiūrėti.
Žinau. Ir tai...
Viską ištrinkime ir pradėkime iš naujo.
Nors ir kaip sunku, bet buvo lengviau.
Nei stebėti vieną gyvūną tarp jų visų?
Taip. Pažiūrėkit į juos. Pažiūrėkit į tai.
Gerai. Pradedame tyrimą.
Gerai. Grupės dydis - trys. 159°.
Aš visai norėčiau pamatyti mus.
- Kada pradėjome leisti įrašą? - 11.32 val.
- Kažkas panašaus. - Manau, kad tai mes. Šauksmas tylus.
Kita vertus, jis pritampa.
Jis pritampa. O, taip. Skamba labai, labai realistiškai.
Taip.
- Tai ne mes. - Ne, ne mes.
- Ne, mes čia. Čia - mes. - Taip.
Aš manau „vup“ jiems yra tarsi pasisveikinimas.
Galbūt: „Labas, aš esu...“
Dėl to kyla klausimas...
jei kiekvienas banginis turi savo „vup“...
ar iš jų jie gali atpažinti vienas kitą?
Todėl ir leidžiu šį garsą.
Prieš pradedant pokalbį...
jis padeda prisistatyti.
Ką dar čia radome?
Norėjome pamatyti, ar jie „vupino“ prieš mums pradedant „vupinti“, taip?
- Čia mes. - O čia - mes.
Prieš mums pradedant „vupinti“, nematome daug kitų „vup“.
Jie būtinai atsiliepia.
Gali būti, kad taip tik sutapo.
Štai ir vėl.
- Lijana. - Kas yra?
- Ateik čia. - Gerai.
- Mege. Reikia pastumti. - O Dieve.
- Atsidūrėme ant žemės.
Girgžda.
Nepadėsiu. Aš šiame reikale nedalyvausiu.
Nenoriu būti nuteista, jei kas nors nutiks.
Mes ant žemės? Manau, kad atsitrenkėme į žemę.
Aš pastovėsiu čia ir pasibaisėsiu jumis.
Nori pasakyti, negalime pasisupti?
Jei pasistumsime į tą pusę, ten žemės nesieksime, taip?
- Pasiruošusi? - O Dieve. Apsiverkiau.
O Dieve. Prileisiu į kelnes.
O, taip. Mege.
- Imk, būk atsargi. - Panašu į labai prastą sumanymą.
- Gali ten užkelti kojas? - Tikriausiai.
Jei tik įsitvertum aukščiau... Taip.
Taip, tau tik reikia šokti.
Šokti ir apsižergti. O Dieve.
O Dieve. Neleisk jai atsitrenkti į medį.
Paimu visa tai, dėl ko man patinka čia būti,
ir pritaikau tuos dalykus namie.
Pavyzdžiui?
Pavyzdžiui, neturiu interneto.
Taip. Namuose neturi interneto?
- Taip, savo namuose neturiu interneto. - Taip.
Mano namuose labai tylu.
Gyvenu toli nuo triukšmo,
todėl, kai išeinu į lauką, skamba truputį...
Taip.
Kai ryte pabundu, jaučiuosi, lyg pabudusi palapinėje.
Taip. Pereinamasis laikotarpis išvykus iš čia darosi eksponentiškai sunkesnis.
Prireikia ištisų dienų prisitaikyti
prie realybės ir tikro pasaulio, ir tai tiesiog...
Štai čia aš... Čia ir esmė, aš nejaučiu, kad ten - realybė.
Jaučiu, kad realybė yra čia.
Čia tikrasis pasaulis.
Taip, bet čia nėra tikrasis pasaulis, kuriame gyvename visą laiką.
- Taip. - Todėl turime vėl grįžti
į kasdienį gyvenimą, kurį gyvenome prieš tai.
O tai sunku.
Kai kurie iš mūsų veiksmų nėra įgimti.
Jie - išmokti.
Jie pasako, su kuo esame susiję.
Ir kur yra mūsų vieta.
Šiandien mes dirbome. Šiandien buvome gera komanda.
Taip.
Gerai viena kita pasirūpinome.
Daug juokėmės.
Šiandien daug juokėmės.
Nenori, kad nukirpčiau tau plaukus?
Mes tai vadiname kultūra.
Seniausios kultūros nėra žmonių.
Jos kilusios iš vandenyno.
Ištisos kartos tyrėjų manė, kad kultūros buvo pavienės,
nes nematėme jų kartu.
Tačiau jie ištisas eras nebuvo vieni.
Prieš keturiasdešimt milijonų metų sudėtingos jų smegenys sparčiai vystėsi.
Prieš mums pakylant ant dviejų kojų.
Prieš mums įžiebiant ugnį.
Išsivystė sąmoningumas, nes jie tapo socialūs.
Sritys, susijusios su asmenybe ir bendruomene,
išsivystė labiau nei bet kuriose kitose smegenyse.
Įskaitant ir mūsų.
Regos ir garso pojūčiai susiliejo.
Dėl to banginiai galėjo matyti vienas kitą skleisdami garsus.
Banginiai išmoko užmegzti santykius tamsoje.
- Uodega. - Kur... Uodega kairėje!
Matau vieną ten, ir vieną - ten.
Gerai. Įrašinėju 13.50 val.
Gerai, turime dainininką.
Dejonės iš tiesų yra...
Girdisi smulkiausios variacijos, tai nuostabu.
Būtent to ir norime. Būtent. Tai, ko reikia!
Tai, ko reikia. Trosą laikysime valandą.
Mes... Tai - mūsų auksas.
- Tai - šio sezono viltis. - Taip.
Mūsų įrašyta daina skyrėsi nuo tos, kurią sekėme.
Nauja daina, kurios nesu girdėjusi.
Per 20 metų, praleistų įrašinėjant dainas pietų Ramiajame vandenyne,
pirmą kartą matau tokį dalyką.
Bet nemanau, kad tai - anomalija.
Daina turi sudėtingą struktūrą ir visiškai išbaigtas temas.
Gal Prancūzijos Polinezija nėra žemėlapio pabaiga.
PALEISTA 13 IŠ 30 ĮRAŠŲ DAUGIAU NEI VIENAM BANGINIUI
LIKO 20 DIENŲ
Po savaitės neteksiu Lijanos su Mege, jos grįš į darbus.
Bet manau, kad mes pagaliau pradedame suprasti.
Nuo tada, kai vietoj vieno banginio ėmėme sekti kelis tuzinus,
sunkiausia yra iš akies nustatyti atstumą.
Todėl kasryt praktikuojamės.
- Gerai, aš spėju. - Gerai.
- Aš... - Gerai, tu pirma.
Sakyčiau - 114 m.
- Aš sakiau 135 m. - Gal ir 135 m.
155 m.
Maniau, nuo 135 iki 180 m... Aš taip spėjau.
Tikrai? Mano - nuo 90 iki 135 m.
- Gerai. Ką gi. - Nepataikiau.
- Nuo 135 iki 180 m. - Aš sakyčiau - nuo 135 iki 180 m.
Gerai, atstumas nuo... O Dieve, nejudėk.
120 m.
- Truputį padauginame. - Taip.
Mintyse padidiname atstumą.
- Pasiruošusi? - Taip.
- Sakyčiau - 70 m. - 70 m.
- Arčiau nei 90 m. - 70 m.
- Gerai. Jaučiuosi geriau. - Mes... Taip.
- Šiandien karšta. - Man labai nepatogu.
Dar tu atrodai lyg
-prancūzaitė, išsiruošusi rinkti medžiagą. - Rimtai?
Su kuodeliu ir juodai apsirengusi.
Taip apsirengiau, kad nepastebėtum prakaito dėmių juodam audiny,
ir plaukus galiu susikišti į kepurę.
Funkcionali mada.
- Funkcionali mada. - Taip.
Nekeičiau marškinių gal šešias dienas.
Jie tokie nuostabūs. Čia tiek daug banginių.
Ten, ir ten, ir...
Rimtai?
Lijana. Iš galo bėga kuras.
- Gerai, grįžkim namo. - Gerai.
Veikia.
Taip.
Tiksliai nežinau, iš kur bėga kuras,
todėl privalau išsiaiškinti.
Bet žinau, kad įpylus kuro, variklis jį paima,
bet kažkas nutinka. Aš manau...
Dabar net nespėliosiu. Bet aš aiškinuosi.
Gerai.
Tik žinok, kad kelias ateinančias valandas
daugiau niekam neturėsiu laiko
ir spręsiu problemą, kol ji bus išspręsta.
- Supratau. - Gerai.
PER LIKUSIAS MEDŽIAGOS RINKIMO DIENAS SU LIJANA IR MEGE,
KOMANDA NEGALI LEISTI ĮRAŠŲ
DĖL SUGEDUSIO VARIKLIO.
ANTRA SAVAITĖ
Taip, tuoj bus 20 minučių.
Išpūtė orą.
Juda.
O, taip. Ir vėl.
Išpūtė orą.
- Kur? Išpūtė? - Išpūtė orą?
Taip.
Dabar pradedame klausytis.
Jis nedainuoja.
Jis nedainuoja. Žinau.
Jis visai čia pat, bet... Žinau.
- Vadinu tai adata šieno kupetoje. - Taip.
Ir turi tiesiog...
Jie arba bus ten ir dainuos, arba ne.
DR. MAIKLAS PULAS JŪRŲ EKOLOGAS
Jis sako 16.00, 16.30 val. prieplaukoje Marina de Vaiare.
- Rytoj? - Taip.
Mielai. Sutinku. Puiku.
Keturi, du...
Ką tik pasakiau, kad neturėjome jokios geros dainos,
bet gerai, kad buvome išplaukę, tai - gera treniruotė.
O čia - svarbioji dalis. Čia - hidrofonas.
Taip, čia - hidrofonas. Kai pririšame jį prie troso,
iškeliame hidrofoną į viršų, o jo uodegą nuleidžiame žemyn.
Taigi, yra svoris arba plūduras, arba... Taip.
Taip. Nuleidžiame jį ten, į rifą, todėl aplink plaukioja daug žuvų.
- Įrašome kietų kvarksėjimų. - Aišku.
Žodžiu, išgirsi daug tokių dalykų ir...
- Yra spragsinti krevetė, bet... - Taip.
Jei tik arti pasitaiko dainininkas, jo daina viską lyg ir užgožia.
Darau viską, ką galiu,
kad užfiksuočiau, jei kažkas čia vyksta kitaip.
Gerai.
Taip.
Šiandien - rugsėjo 10 d.,
šiuo metu esame iškart už Moorėjos rifo.
Jei surasite, šis įrašas priklauso dr. Elenai Garland
iš šv. Andriejaus universiteto.
Leidžiame hidrofonus į jūros dugną,
tikimės, kad dainininkas praplauks pakankamai arti.
Gerai. Paduosiu. Taip. Gerai.
Savo bendravimą vadiname „kalba“.
Manome, kad banginiai elgiasi kitaip.
Po vandeniu garsai gali užtrukti pusvalandį, kol užsuka už horizonto.
Arba nutilti per kelias sekundes ir už kelių metrų.
Garsai nuolat girdisi...
iš skirtingų vietų ir skirtingo laiko.
Kažkaip kuprotieji banginiai iššifruoja akustinį pasaulį,
kuriame praeitis ir dabartis girdisi vienu metu.
Tai tas pats, lyg atskirtum, kaip visos žvaigždės išsidėsčiusios laike...
tik savo ausų pagalba.
KOL MIŠELĖ LAUKIA PAKAITINIO VARIKLIO,
JOS DRAUGĖ IR KOLEGĖ PRISIJUNGIA
PADĖTI UŽBAIGTI SEZONĄ.
NATALI MASTIK DŽENSEN, DOKTORANTĖ, JŪRŲ EKOLOGĖ
- Kiek banginių sužymėjau? - Iš viso - šešis.
Iš viso - šešis. Banginiai...
Grupė iš dviejų, grupė iš trijų ir vienišius ten. Taip?
Taip.
- Taip dažnai nutinka. - Taip.
Gerai.
- Gerai. - Metas mano trijų minučių pertraukėlei?
Taip.
Banginis iššoko!
- Ką gi, nebeturime darbo. - Taip, bet galime jį stebėti.
Metas užkąsti. Imk užkandžius, imk užkandžius.
- Prašau, bandelė su sūriu. - O, puiku. Ačiū.
Taip.
Kiek reikia plaukti prieš pradedant kitą tyrimą?
- Vieną valandą arba apie 6 km. - 6 km.
Puiku.
Kiek tyrimų stengiamės atlikti per dieną?
- Keturis. - Keturis.
Ar namo grįšime labai išalkusios?
- Labai. - Labai alkanos.
Šiame faile labai daug visko vyksta.
Nesistebiu. Čia labai daug banginių.
Čia - dalelė maitinimosi šauksmo.
Tai vadinama arkomis, po to - lašelis.
„Vup“, maitinimosi šauksmas, lašelis.
Lašelis, lašelis, lašelis.
Maitinimosi šauksmas, lašelis, lašelis, lašelis.
Kiek iš tų šauksmų pavadinai tu?
Pavadinau juos visus.
Žinai, kaip vadiname šitą šauksmą?
Dramblio.
Ne, bet šilta. Pagalvok apie kitą gyvūną, leidžiantį tokį garsą. Gali būti miręs.
- Mamutas. - Šilčiau.
Gauruotas mamutas.
Ne, jis vadinamas brontozauru.
„Gali“ būti miręs?
Jis tikrai yra miręs.
Apgavai mane.
Jie tikrai man primena brontozaurasus.
- Brontozaurus. - Sutinku.
- Skamba kaip brontozauras. - Taip, tikrai.
Naują variklį gausiu dar po trijų dienų.
Bandome atsakyti į klausimą: „Ar „vup“ - kontakto užmezgimo šauksmas?“
Ir mums tuoj pristigs laiko.
Mes kuriame įrašą.
Tam, kad bent jau galėtume parodyti pasauliui
ir po mūsų ateisiančioms kartoms,
kad čia buvo šis tas nuostabaus.
Tam, kad atsakyčiau į šiuos klausimus, turiu pasišalinti iš visuomenės.
Ir gyventi pasaulyje, kuriame viešpatauja gyvūnai.
Nesijaučiu pasiaukojusi.
Jaučiuosi išsilaisvinusi.
Žinau, kad grįšiu namo kitu žmogumi.
Ir nežinau, ar tas žmogus sugebės...
prisitaikyti prie mano turėto vaidmens.
Išvažiavau mėnesiui į Antarktidą,
grįžau namo pas šunį ir partnerį,
bet ten nebepritapau.
Teko juos palikti.
Labai bijau, kad tai pasikartos.
- Supranti? - Taip.
Labai bijau, kad nebepritapsiu gyvenime, kurį turėjau prieš išvažiuodama.
Turi jį palikti,
bet ne tik fiziškai, tačiau ir mintimis.
Važiuoji rinkti medžiagą septynis sezonus.
Radai būdą, kaip grįžti namo?
Ne.
Vietoj to...
Elgiuosi priešingai, pasiimu man brangius dalykus iš namų,
pavyzdžiui, tave, ir atsivežu juos čia.
Taip atrodo logiškiau.
Nes čia - daug saugesnė vieta būti žmogumi.
TREČIA SAVAITĖ
Dar nesu mačiusi tiek mažai banginių pačioje sezono pabaigoje.
Pavyko padaryti tik vieną aiškų įrašą.
Gerai. Leidžiame hidrofoną.
- Sklandžiai leidžiasi. - Puiku.
Registruosiu duomenis,
nes nenorime užsibūti čia ilgiau nei būtina.
Kiek dabar valandų? Aš dabar klausausi.
8.29 val.
- Gerai, įrašinėju. - Puiku.
Tai erzina.
Girdime labai daug vandens triukšmo. Labai daug pliuškenimo.
Manau, gali tekti sustoti 25-ame lygyje. Aš tik... Tai tampa...
Tai darosi labai sudėtinga.
Aš tiesiog nuo visko pavargau.
Kalbos apie tai, kad sunku, kad sudėtinga,
kartais gali būti silpnumo ženklas.
Ypač būdama moterimi šioje srityje, nenori parodyti jokio silpnumo.
Šiemet pažadėjau medžiagą rinkti tik dvi savaites.
Ilgiuosi Mato.
Atrodo, kad nuo tada, kai matėmės, prabėgo visas gyvenimas.
PALEISTA 19 IŠ 30 ĮRAŠŲ LIKO 6 DIENOS
Šiandien - antradienis, rugpjūčio 27 d.
Čia - dr. Mišelė Furnet,
kartu su be penkių minučių daktare Natali Mastik.
Taip. Gerai.
Ar jis... arčiau kitų?
Labai, labai daug banginių. Ūū, čia daug banginių.
- Gerai. - Tai - mano mėgstamiausia problema.
Tai - gera problema. Pažiūrėk į juos.
Žiūrėk!
Nuostabu.
Gerai, mėlynas pritvirtintas prie inkaro.
Mėlynas dabar vandenyje.
Mėlynas - vandenyje.
Ar „iPad“ pagarsintas iki galo?
- Taip. - Tikrai?
- Įjunk dar kartą. Groja? - Groja.
- Nenuleidome jo į vandenį. - Velnias.
- Gerai, baik. - O, ne.
Gerai. Pasiruošusi?
Nežinau. Buvo didžiulis stresas.
- Taip, pasiruošusi. - Gerai. Pradedam.
Vienas. Du. Trys, keturi, penki.
Šeši, septyni, aštuoni, devyni, dešimt, vienuolika.
Pasiruošusi? Ir pradėk.
Ten - grupė iš dviejų.
Trys vienišiai. Viena grupė iš keturių. Ir iš dviejų.
Štai ten. Manau, kad viena - čia.
Tyrimo numeris 26.
Jau laikas.
Grupė iš trijų. 145,6°.
Grupė iš dviejų. 356,1°.
Grupė iš vieno.
129,6°.
Nuo 180 iki 460 m.
Pirmą kartą jaučiu savo amžių.
Ir aš noriu susilaukti kūdikio.
Ką darysi su vaikeliu, kai vyksi rinkti medžiagos?
Tu jį pasiimsi.
Sunkus klausimas.
Priklausys nuo to, kokią medžiagą rinksiu.
Priklausys nuo to, kokį partnerį turėsiu, kai rinksiu tą medžiagą.
Jei turėsiu partnerį, kuris galės prisijungti kartu rinkti medžiagą, taip.
Jei mane rems grupė žmonių.
Kalbu visai rimtai.
- Važiuojame mėnesiui rinkti medžiagos. - Taip.
Kas nors renka vaivorus su vaikais,
kepa blynus, skalbia drabužius,
visą dieną gamina valgyti, suplauna indus po pusryčių.
Po to mes grįžtame iš visų tyrimų,
o kitą dieną - mano eilė užsiimti su vaikais.
Pavyzdžiui, vieną užsidedi čia, laikai už rankų,
jei vaikas nukrenta, tai nukrenta, vėl jį pakeli.
Taip.
Po to vėl apsikeičiame, dabar tavo eilė likti namie.
- Taip. Skamba nuostabiai. - Taip.
Pagalvojai, kaip tu pavargsi?
Tai tik vienas mėnuo.
Vienas mėnuo, kai devynias valandas dirbi laive,
o grįžusi namo nepamiegi.
Ko gero, nėra tiek ir daug gerų pavyzdžių mūsų srityje.
Mums nereikia jokių pavyzdžių.
Gerai.
- Jis man sakė plaukti ten. - Rado dainininką?
- Taip? - Jis dainuoja.
- Po to, kai nuplauksim... - Gerai. Taip.
...ir jie nustos dainuoti...
- Gerai. Taigi, plauksime... Taip. - Taip, gerai.
- Nes praėjusį kartą jis vėl uždainavo. - Taip, gerai.
Gerai. Manau... Taip. Tai viską paaiškina, nes mes girdėjome...
girdėjome gana geras dainas, todėl, jei jis ten, aš... Taip.
Gerai.
Leidžiu.
Manau, judame reikiama kryptimi.
Manau, jis skamba garsiau.
Taip, dabar tikrai plaukiame teisinga kryptimi.
Taip.
Gerai.
Čia - ta pati daina, kurią girdėjome Australijoje.
Ta pati, kurią sekėme visą sezoną.
Tai reiškia, kad čia yra mažiausiai dvi skirtingos dainos.
Kultūrų kryžkelė.
Šitas banginis dainuoja vakarų dainą.
Tačiau kita daina turi būti iš kažkur kitur.
O kita artimiausia populiacija gyvena šalia Ekvadoro.
Už 8 000 km į rytus.
Tai, ką laikiau beprecedenčiu dainų dalijimusi pietų Ramiajame vandenyne,
gali būti tik viena pasaulinio kultūros tinklo dalis.
Tūkstančiai smegenų mokosi ir dalijasi
vienomis iš sudėtingiausių akustinių melodijų Žemėje.
Tai - evoliucijos, milijonus metų senesnės už mūsiškę, rezultatas.
Studijuodami banginių kultūrą galbūt daugiau sužinosime apie save.
Kaip mes galime kitaip bendrauti
po milijono metų.
Tuoj sužinosime...
ar su šituo suveikė.
Šita prasideda čia. Gerai.
Pirmoje prieš pertrauką yra vienas, du...
trys urzgimai.
Nė vieno „vup“.
Antroje prieš pertrauką yra vienas, du, trys „vup“.
Per pertrauką yra vienas, du,
trys, keturi, penki, šeši, septyni...
aštuoni, devyni, dešimt, vienuolika...
dvylika, trylika.
Yra 13.
- Visai šaunu. Ar ne? - Visai šaunu.
Jie tau atsako.
Aš vis galvoju, kad nesuveiks.
Aš tokia patenkinta. Tokia patenkinta!
Labai sunku interpretuoti gamtos pasaulio kalbą.
Klausytis ir suprasti, ką jis sako pats sau.
Tokio pat masto darbas būtų nukreipti visus mūsų palydovus į dangų
ir klausytis, gal ką išgirsime iš kosmoso.
IŠANKSTINĖ DR. FURNET ANALIZĖ RODO,
KAD KUPROTIEJI BANGINIAI UŽMEZGA RYŠĮ „VUP“ ŠAUKSMAIS
IR TAIP PRISISTATO.
JOS ATRADIMAS ATSKLEIDŽIA,
KAIP BANGINIAI IŠSAUGO SANTYKIUS, TRUNKANČIUS VISĄ GYVENIMĄ.
DR. GARLAND BENDRADARBIAUJA SU TARPTAUTINIAIS MOKSLININKAIS,
STUDIJUOJANČIAIS KUPROTŲJŲ BANGINIŲ DAINAS.
KARTU JIE KURIA ŽEMĖLAPĮ,
PARODANTĮ, KAIP BANGINIŲ DAINOS GALI SKLISTI PO PLANETĄ.
TIEK DR. FURNET, TIEK DR. GARLAND IR TOLIAU ŠIFRUOJA
GALIMAI SENIAUSIĄ PASAULINĘ
KULTŪROS IR BENDRAVIMO SISTEMĄ ŽEMĖJE.
Išvertė Sandra Siaurodinė