РАНІШЕ В «ВУЛИЦІ СТРАХУ»
Downloaded from YTS.MX
Шейдісайд, містечко в Америці.
Але через трагічні події воно одержало іншу назву –
Official YIFY movies site: YTS.MX
Столиця кривавих убивств.
Вчора ввечері…
знову сталася трагедія.
Зі мною шериф Нік Ґуд.
Шерифе, що ви можете розповісти?
Всього сім жертв.
Це все не випадково.
Господи!
Всі вбивства пов'язані з Сарою Фір.
У 1666 році Сару Фір повісили за відьомство.
Вона насилає чари й перетворює людей на вбивць,
щоб помститись місту.
Тікайте!
У 1978 році вціліла лише Берман.
Вона – наш ключ.
Все скінчено.
Скінчено? Це ніколи не скінчиться.
Сем…
САМАНТА ФРЕЙЗЕР
Припини!
Я поверну тебе.
Столиця кривавих убивств.
Після тижневого жахіття
Шейдісайд знов виправдовує своє прізвисько.
Надягнувши маску у вигляді черепа,
випускник школи Раян Торрес
розпочав дні жахіть із різанини в торговому центрі.
Жителів міста, які досі у жалобі, знову охопив страх.
В Управлінні шерифа повідомили про криваву бійню в лікарні Іст Юніон.
Поліція вважає, що вбивці перебували під амфетамінами.
Основні підозрювані – Кейт Шмідт
та Саймон Калівода.
Місцем фінальної розправи став місцевий магазин.
Шериф Нік Ґуд побачив місце злочину повним калюж крові і розбитих мрій.
ЦЕ ЗНОВУ ВІДБУВАЄТЬСЯ
ТЕЛЕВІКТОРИНА – ВЕЧЕРЯ – ВІДЕОПРОКАТ
ЗАМКИ
Майоре, досить!
А щоб ти всрався!
ПОГОДУВАТИ МАЙОРА ТОМА
Нетерплячий ти засранець.
ДЕНЬ 5937
Саннівейл – це місто надії.
Моя родина живе тут поколіннями, сприяючи зростанню нашого міста.
Тепер я беру в руки факел,
який тримали мої предки…
Це означає, що я готовий віддавати свої сили мерії ще два роки.
Я обізнаний з усіма проблемами…
і готовий слухати.
Працюймо разом над тим, щоб Саннівейл і надалі процвітав!
Все добре. Сиди тут. Я захищу нас, гаразд?
-Не рухатись! -Зачекайте!
Благаю, зупиніться! Благаю! Це ми вам дзвонили.
Мене звати Діна Джонсон. Розкажіть, як ви вижили!
На нас напали. Тут вбивці!
-Візьміть слухавку! Допоможіть! -Благаю!
-Алло? -Ти досі жива.
Берман…
Якого біса ви сюди приїхали?
Ні!
Ні! Їдьте звідси. Просто зараз! Ви і гадки не маєте, що робите!
Зачекайте! Так і є.
Ви – єдина, хто знає, з чим ми маємо справу.
Я не хочу бачити оту істоту. Забирайте її і свою машину з мого двору.
Її звати Сем.
Ви могли побачити наші тіла у вечірніх новинах,
але цього не сталось.
Ви нам зателефонували.
Я не зможу допомогти!
Ви наш останній шанс! Відьма…
Ні, пробачте.
Відьма вселилась в мою дівчину, тепер вона лежить зв'язана, а ви…
Ви бачили відьму і вижили.
У чому різниця? Благаю.
Може, з вами сталось щось таке, що допоможе нам зупинити її.
Ні! Ви її не зупините.
Тікайте якнайдалі і якнайшвидше!
Ось ваш єдиний шанс.
Я не можу втекти!
Розумієте, Сем…
Я не дозволю їй померти.
Я не можу!
Я кохаю її.
Благаю!
Тримайте її подалі від Майора Тома.
Усе добре.
Вона лежить зв'язана у ванній кімнаті, отже…
точно не втече, усе супер.
Так, супер.
Супер-пупер.
Сідайте.
У Шейдісайді
минуле не стає минулим.
То було 12 липня.
Літо 1978 року.
Перший день у таборі.
Через тиждень моя сестра була мертва.
ЛАСКАВО ПРОСИМО У ТАБІР НАЙТВІНҐ
Трясця!
Ми тебе повісимо, відьмо.
Перед подихом останнім, Собі вічність заробила.
Господи!
Відрубавши свою руку, Міцно світ увесь схопила!
З могили тягнеться рукою Всіх рабством вкрити з головою!
Візьме всю кров і розум теж, Доки ти тілом не згниєш!
Піднімай її.
Ні, припиніть.
Опустіть мене, мерзотники! Опустіть!
-Так, так. І що тут у нас? -Злодюжка клята!
Ні, ні. Вона не злодюжка.
В неї вселилась відьма.
Що ще може пояснити її поведінку?
Йди в сраку!
Тепер ми квити.
Ти знаєш, що зробили з Сарою Фір, чи не так?
Її повісили
на цьому дереві.
Вона б здохла, якби люди зробили те, що повинні були…
Відьом спалюють.
-Дай запальничку! -Що?
Давай!
Тримай ноги.
Ти серйозно?
Давай!
Ні! Припиніть!
Припиніть!
-Замовкни, відьмо. -Шейло! Ти вже своє довела.
-Ні! -Шейло, це лише десять баксів.
Ми дійсно це зробимо?
-Шейло! -Ні!
Шейло!
-Вілле, твій брат. -Що відбувається? Опустіть її!
Ніку, я поясню.
Опусти її, Вілле! Клянусь Господом, я розповім мамі!
Я повернулась в будиночок, двері були відчинені.
Усі гроші пропали, а Зіґґі задала драпака.
-Ви мене переслідували. -Зіґґі! Говоритимеш, коли я скажу.
-Ви бачили, як вона вкрала їх? -Бачили.
-Усі бачили. -Гаразд.
Ну все, Берман. П'ять порушень. Забирайся.
-Забиратись? Мене ледве не вбили! -Так, і я розберусь з ними.
Але спочатку, повертайся у табір і зателефонуй мамі, бо я тебе виганяю.
-Я цього не робила. -Серйозно?
А хто підпалив прапор табору?
Випустив кроликів? Розмалював стіни у вбиральні?
-Я тебе попереджав… -Курте…
Вона дійсно не винна.
-В неї вселилась Сара Фір. -Ах, ти ж…
-Гей! -Гей.
Якщо виженемо її, хтось може помітити опік на руці.
Кому тоді буде непереливки?
Давайте забудемо про це. Гаразд?
Гаразд. Але ще одне порушення, і підеш геть. Зрозуміла, Берман?
Одне-єдине.
На побігеньках у Ґуда.
Деякі речі не змінюються.
Як же я ненавиджу цю малу сучку.
Гей.
-Покажи опік медсестрі Лейн. -Ліпше занести інфекцію і здохнути.
Подякувати не хочеш?
Вибач, забула!
Дякую королю Саннівейла,
майбутньому шерифу Ніку Ґуду,
за порятунок бідної, безпорадної жительки Шейдісайда!
Чим тобі завдячити?
Знаю. Я буду залицятися, як решта тупоголових дівок.
Бу!
Сьогодні Кольорова війна! Стаємо в чергу за футболками! У тебе є?
Синій – для шейдісайдівців.
Червоний – для саннівейлівців.
Ми усі різні, але, водночас, досконалі!
Навіть ти, Зіґґі Берман!
Ну що за гидота?
Ці плями… ніколи не відмиються!
Вони тут були завжди, крихітко. Змирись.
-Томмі! -Вибач!
Ти маєш рацію. Просто сьогодні Кольорова війна.
Я пам'ятаю!
Потрібно підготувати їдальню.
Господи.
Господи. Цей клятий мох!
Я вся у ньому!
Гей! Усе гаразд! То пусте.
Що? Ні, не гаразд! У мене пляма!
Лише Сінді Берман сподівається залишитись чистою, відмиваючи туалет.
Це не смішно!
Смішно.
Гей!
-Про що ми говорили? -Вибач, не хотів.
Лишень спробуй.
Що таке?
Де вони?
Сильніше!
Господи!
Привіт.
-Що ви робите? -Здогадайся.
Обережно.
Пожалій її незаймані вуха.
Нам потрібно підготуватись до Кольорової війни, а ви…
повинні домити туалет.
Працювати у цьому лайні все літо, та ще й реальне лайно прибирати? Ні.
-Вибачте, але ми не маємо вибору. -Дідько.
Це остання, мала.
Що ви робите?
Здогадайся.
Це не смішно. Ми на роботі.
-Еліс, поклади це. -Або що?
Знову донесеш на мене?
Попроси свою маленьку подружку медсестру Лейн.
- Нехай роздобуде нам жовтих жакетів… -Ага.
- Або червоних пташок… -І те, і те.
І ми відмиємо усе лайно, яке тільки захочеш.
-Жовті жакети, червоні… Що? -Наркотики, люба, наркотики.
-Потіш нас. -Ні!
Я цього не робитиму!
Деякі люди хочуть чогось досягти у житті.
Тому припиніть псувати моє і робіть свою роботу, будь ласка!
Можливо, слід було подумати про це,
перш ніж гидити «Капітана і Теніл» дві години підряд?
Підстава.
Бувай!
Гей!
Де ти була? Я всюди тебе шукаю.
Твоя сестра…
Сінді Берман, нехай це буде сморід скунса.
Що зробила моя сестра?
Медсестро Лейн! Гей!
Я знову потрапила в халепу. Допоможіть.
Медсестро, де ви? Я помираю.
Медсестро Лейн?
РОЗПРАВА З ДРУЗЯМИ ВІДЬМИН ЗНАК
-Що ти робиш? -Господи!
Медсестро Лейн, ви до всрачки мене налякали.
Все гаразд?
Так. Боже мій.
Зіґґі.
Що на цей раз?
Мастити раз на день протягом трьох днів, зрозуміла?
Щоб не занести інфекцію.
Гидота.
Не помреш.
Що таке «відьмин знак»?
Ти чула про мою доньку, так? Рубі Лейн?
-Я не… -Звичайно, чула.
Усі про це говорять.
Що кажуть?
Кажуть, що…
вона вбила людей…
на вечірці.
-Сімох. Сімох друзів. -Вісьмох.
Вона і себе вбила.
Отже, вісьмох.
Рубі була такою милою дівчинкою.
У неї був приємний голос. Співала у хорі.
Мріяла стати співачкою.
Я так нею пишалась.
Так пишалась.
Лікарі кажуть, що в неї стався психічний напад.
Нервовий зрив.
Але діти…
Діти кажуть, що винна Сара Фір.
Затісно.
-А ти як думаєш? -Я не…
Гадаю, мила дівчинка, яка мріяла про прекрасне,
не могла перетворитись на вбивцю з викидним ножем.
-Медсестро Лейн! -Вбивці завжди мають причину,
іноді ця причина виправдана.
Іноді позбавлення життя – це не вбивство.
-Іноді це необхідно. -Мені боляче.
-Іноді це на краще. -Медсестро Лейн!
Раз на день протягом трьох днів.
Медсестро Лейн.
Привіт, Сінді.
Зіґґі.
Розумієш, що станеться, якщо тебе виженуть?
-Як сильно це мені нашкодить? -Хтось скривдив медсестру Лейн?
Насміхався над її донькою?
-Зіґґі, ти слухаєш мене? -Вона була засмучена.
Мені плювати!
-Ти чуєш, що я тобі кажу? -Чітко і ясно.
Насправді, ні, адже ми говорили про це минулого тижня, і позаминулого.
-Мене не виженуть. -Курт так не вважає.
-Нехай відсмокче. -Ні, Зіґґі, ні!
Якщо тебе виженуть, мене теж.
Мама не може працювати і піклуватись про тебе. Чим мені платити за коледж?
Тобі смішно?
Так, смішно.
Поясни, чому.
Ти що, тупа?
З цього міста не звалить навіть міс Ідеальність.
Б'юсь об заклад, тебе переїде автобус.
Ти можеш хоч раз у житті не бути такою… злою?
А ти можеш припинити когось з себе вдавати?
Ти з Шейдісайда, якщо раптом забула.
Клянусь Богом, усі хочуть зіпсувати мені життя.
Еліс така… Ніяк не забуде.
Неначе нам досі 12 років, і єдиною її метою є…
покарати мене за те, у чому я не винна.
Як ви могли бути подругами?
А Зіґґі…
Лише питання часу, коли вона потрапить у в'язницю.
Я намагаюсь бути гарним прикладом, чогось досягти.
І що? Я – пихата лицемірка, яка ненавидить розваги.
І це навіть не правда. Я люблю розважатись!
Я лишень хочу звалити з Шейдісайда. Що тут такого?
Бляха!
Сінді Берман щойно матюкнулась?
Не зараз, Томмі! Я не в настрої!
Усе гаразд.
Все добре.
Дихай глибше.
Томмі, це ти?
Томмі?
Томмі, що ти робиш? Ти дуже…
мене лякаєш.
Що таке, крихітко?
-Медсестро Лейн? -Пробач.
Я не зможу врятувати тебе.
Я бачила твоє ім'я.
На стіні.
Так чи інакше,
сьогодні ти помреш.
Про що це ви?
Між вами були якісь суперечки? Вона ображалась на тебе?
Жодних суперечок. Ми майже не спілкувались.
Я брав у неї якось спрей від комах. І все.
В цьому немає жодного сенсу.
Чому вона так вчинила?
-Здуріла, як і її донка. -Медсестра Лейн не схожа на божевільну.
Вона так і про свою доньку каже, але нормальні своїх друзів не кремсають.
Розкажіть ще раз, що сталось.
Вона увійшла до кухні…
Гей, відьмо. Мені так шкода.
Знаю, ви з медсестрою-психом товаришували.
-Можеш відвідати її у в'язниці. -Іди в дупу.
До речі,
перевір свої речі.
Здається, у п'ятому будиночку щось сталось.
-Поглянь на неї! -Швидше, відьмо! Біжи!
Нікі.
Офіцере Капінскі.
Хотів сказати, що мені шкода твого батька. Він був хорошою людиною.
Прекрасною. Пішов надто рано.
Дякую. Ми всі сумуємо за ним. Він для мене приклад.
Він спочив з миром, знаючи, що одного дня ти підеш його шляхом.
«Шериф Нік Ґуд» – звучить чудово.
Не будь надто суворим до мене, коли станеш босом.
Пробач.
Я не зможу врятувати тебе.
Так чи інакше, сьогодні ти помреш.
Народе! Вечеряти!
Гей! Давайте, хутчіше!
-Донька медсестри Лейн вбила сімох. -ЇЇ донька – Рубі Лейн.
Вона була одержима… як і її божевільна донька.
Сара Фір знову нападає.
-Як відьма їх обирає? -Це якась дурня.
-Кольорову війну скасують? -Це сьогодні.
Ці психи з Шейдісайда завжди все псують!
Вона сказала, що я все одно помру сьогодні.
Боязко!
Люди мають рацію. Так поводяться лише відьми.
Має бути якесь пояснення. Відьми не існує.
-Яке пояснення? -Можливо…
Вона була під кайфом.
Наркотики заспокоюють, а не збурюють.
Я не про марихуану.
Визнай, ти ревнуєш, бо відьма хотіла забрати твого любчика!
Припини. Навіщо це потрібно було медсестрі Мері?
-Чому вона хотіла моєї смерті? -Ні, вона не хотіла.
То відьма хотіла!
Гей, вони приколюються.
Це нічого не означає.
Ти бачила її очі?
В них щось було, щось дивне.
Ну що!
Чуваки й дівки, слухайте сюди!
Сталась дивна ситуація, але ми не дозволимо
цій дурні зіпсувати найважливішу ніч нашого літа.
Сьогодні війна між Саннівейлом та Шейдісайдом.
Червоні проти синіх. Добро проти зла.
Ми проголошуємо Кольорову війну!
«Проголошуємо». Господи.
Хоч він і довбень, але мене заводить.
-Так! -Він огидний. І ти теж.
Наша перша мета – «захопити прапор».
Так! Саннівейлівці…
Ми ще ніколи, ніколи…
не програвали війну!
Саннівейл!
Нехай цей вечір не заплямує нашу репутацію.
Саннівейл!
Вийдемо звідси, як наші предки,
і прикінчимо цих шейдісайдівських відьом!
Так!
Привіт! Дякую, Курте,
за таку круту промову.
Шейдісайдівці,
давайте зробимо усе можливе,
адже навіть програвши,
ми залишимось переможцями у наших серцях.
Фу!
Саннівейл!
Що ти робиш?
Арт-проект.
-Потрібно поговорити. -Я не в настрої.
Ти казала, Мері була засмучена.
-Тепер тобі не плювати! -Зіґґі, це серйозно.
І раніше було, а ти наплювала.
Ти остання бачила її перед тим, як вона втратила глузд.
Ти, часом, не бачила у неї препаратів?
Аякже, вона ж медсестра.
-Може, вона щось згадувала, або… -Ні.
Зіґґі, я намагаюсь зрозуміти, що сьогодні сталось.
Яка різниця? Усе скінчилось.
Не для Томмі. Він досі у шоці, поводиться дивно і…
Усі жартують, що в «Мері вселилась відьма».
-Може, так і було. -Зіґґі…
Що? Це не вписується в твоє тупе бачення світу?
-Чому ти така? -Не знаю.
Лейн була єдиною, хто добре до мене ставився,
і тепер її життя скінчено, тому що з шейдісайдівцями завжди стається лихо.
Усе не просто так. Має бути причина.
Не завжди розумна. Глибоко в душі ти це відчуваєш, чи не так?
Щось таке є у Шейдісайді. Воно сковує нас, проклинає.
-Зіґґі, досить. -Тобі страшно це визнати.
Коли усе погано, ти хочеш знайти пояснення.
Вибач, але я не збираюсь звинувачувати у всьому якусь казку.
Часом, життя – відстій. Це так. Господь знає, як нам стало важко після…
Після чого?
Ти навіть сказати не можеш!
Батько покинув нас.
Мати почала пити.
Ми можемо втратити будинок.
Якимось дивним чином краще не стане.
І під крутим поло, на яке ти усе літо збирала гроші, ти цього не сховаєш.
Іншого пояснення, чому добра медсестра збожеволіла сьогодні, бути не може.
Ми усі прокляті.
Сьогодні це Мері.
Одного дня це будеш ти.
І усе твоє фальшиве життя розлетиться на друзки.
Які жахливі слова.
Не жахливі, а правдиві.
Я не знаю, хто ти тепер, але…
ти не моя сестра.
А хто ж тоді?
Чудовисько.
Вони теж так вважають.
ЗІҐҐІ – СУЧА ВІДЬМА ВІДСМОКЧИ, СМІТТЯ ЗІ ШЕЙДІСАЙДА
Не підпускайте їх ні на крок. Ви мене чуєте?
Так!
Я спитав: «Ви мене чуєте»?
Так!
Шейдісайд!
Ну що ж!
Пам'ятайте, біля прапору має бути не менше трьох захисників.
Гаразд? Хто наглядач?
Гаразд, Джеремі, ти – найважливіший гравець…
в…
-Томмі! -Саннівейл!
-Усе гаразд?
З вами все гаразд?
Так, я… Усе гаразд.
Розпочнемо? Встановлюйте прапор.
Я за вами, гаразд? Уперед, Шейдісайде! Давайте!
Шейдісайд!
Уперед!
Дідько.
Голова тріщить. Добряче вона мене повалила.
-Мері – сильніша, ніж здається. -Може, тобі варто прилягти?
Ні, усе гаразд, усе добре.
Тоді допоможи.
І знайди ключ від медпункту.
Що саме шукатимемо?
Відповіді.
Припини, Сінді. Це не важливо.
Важливо.
Має бути причина, чому Мері це сказала і зробила.
-І ми її дізнаємось. -Не варто, Сінді, будь ласка…
Без етикетки, напівпорожня.
Як я і думала, це все наркотики.
Віднесемо копам, вони скажуть, що тут…
Що це?
«Укладено угоду з Дияволом.
Сара Фір відрізала свою лиху руку
на Камені Сатани в обмін на вічне життя,
накресливши на землі відьмин знак,
тим самим поглинула землю у Темряву».
Ти це чула?
Гей?
Тут хтось є?
Господи!
Досить вже, це не смішно.
Еліс? Що ти тут робиш?
Здається, ми прийшли за одним і тим самим.
Так хочеш, щоб я туалет віддраяла?
Це не для тебе.
Берман, не знав, що ти таке полюбляєш.
Це не для мене. Я це копам віднесу.
Ага, копам.
Звичайно.
Ти про що взагалі? Ти і Мері підставити хочеш?
Ні, я… я намагаюсь…
-І це копам? -Поверни!
«Вона з'явилась біля молельні,
рука відрізана, назавжди втрачена.
Ми повісили відьму,
тіло скували і поховали,
але без лихої руки
землю схопила вона навіки».
Це лайно про Сару Фір!
Еліс, досить.
«Вона поруч, і буде литись кров,
прокляття триватиме, доки рука не з'єднається з тілом».
Еліс, це щоденник Мері. Поклади назад.
Це не просто щоденник.
Тут мапа.
Що?
Скажена медсестра Лейн намалювала мапу.
Це наш табір, але, схоже, вона намалювала щось поверх.
Рік 1666, Унія.
-Унія – це Шейдісайд. -Що?
Поселення, яке згодом було розділено на Шейдісайд і Саннівейл.
-Серйозно? -Якби ти ходила в школу…
Табір побудували на місці поселення?
Дивіться! Сара Фір!
-Гадаєш, це її будинок? -Що це за хрестики?
Є лише один спосіб дізнатись.
Гей! Це моя сумка!
Арні, ліхтар.
-Що це за лайно? -Дай гляну.
«L484».
-Щось знайоме. Може, декседрин. -Знаєш, що було б весело?
-Побачити будинок відьми під дексом. -Точно.
Еліс! Поверни усе! Що ти задумала?
Розвагу, Сінді Берман. Колись ти знала, що це таке.
-Ми знайдемо тебе, Саро Фір! -Томмі!
Томмі…
Томмі!
Біжімо, вони все забрали!
Іди геть, Сінді!
Це я, Нік.
Іди геть, Ніку!
-Гарно придумала. -Це не я.
Я в шоці.
«Зіґґі – суча відьма».
«Зіґґі смокче члени у пеклі». Господи.
Шейла?
Полковник Мастард.
-Схоже на кров. -Так. Свині у мене не було, тому…
«Керрі». Круто.
Ти читав «Керрі»?
Так, друга улюблена після «Долі Салему».
Не знаю, фарба – це якось банально.
Вибач, у тебе є краща ідея?
Можливо.
Хіба ти не повинен мене здати?
Я повинен наглядати, як проходить Кольорова війна.
-Але я помітив, що ти пропала… -І вирішив мене переслідувати.
Перевірити, як ти.
Бачу, моя допомога тобі не потрібна. Гаразд, повний вперед.
Продовжуй.
Що там в тебе за ідея?
«Наука і природа».
Еліс!
Припини, тут гидко!
Але ми поруч!
Берман, тримайся!
Це найкраща ідея.
Так, але я досі нічого не відчуваю.
Ковтни ще.
Дякую.
«L484».
-Арні! -Чекай!
Еліс!
Клянусь Господом…
Дідько!
-Остаточно зіпсована! -Знову матюкнулась.
Хочеш, щоб я тебе вбила?
-Любий, все добре? -Так.
У мене все добре.
Еліс?
Обережно.
Хтось копає могилу?
Могили.
Мері.
А де…
Хрестики. Дивіться.
Дивіться. Тут, тут.
Відмітки, де копала.
«Але без лихої руки
землю схопила вона навіки,
прокляття триватиме, доки рука не з'єднається з тілом».
Може, Мері шукала руку.
-Щоб зняти прокляття? -Через яке її донька втратила розум.
-Народе, досить вже. Це тупо. -Так.
Треба відлити.
Дай мені.
Дам, але спочатку поверни таблетки.
«L484»,
«L4… 84».
Якщо медсестра Мері випила їх і збожеволіла, значить, вони небезпечні.
Господи!
Що з тобою сталося?
Пам'ятаєш як ми відривались?
-До того, як ти підставила мене? -Досить вже про це.
Тобі легко сказати.
-Брехливий Брут, чорт забирай. -Знайшов!
Я знайшов будинок відьми.
Чуваче…
Я одна очікувала побачити будинок з пряників?
Може, солодощі внизу.
Саро, у тебе там є цукерки?
Ми під кайфом і голодні.
-Саро Фір! -Усе, ми достатньо побачили.
То йди додому, Берман.
Я що, так довго йшла сюди, щоб залишитися ні з чим?
З глузду з'їхала?
Еліс!
Тут хтось був.
Нещодавно.
Погляньте на ці відьомські штучки.
Це Сари Фір!
Сари Фір не існує.
Хтось ж запалив цю свічку.
Саро Фір, якщо ти тут, скажи щось!
Може, соромиться.
Еліс!
Це якась окультна фігня…
Щось типу культу Диявола.
-Якесь збочення. -О, так.
Це відьмин знак.
Що?
«Укладена угода з Дияволом.
Сара Фір відрізала свою лиху руку на Камені Сатани
в обмін на вічне життя,
накресливши на землі відьмин знак,
-тим самим поглинула землю у Темряву». -Точно.
Це парацетамол.
-Арні, ти про що? -«L484».
До мене дійшло. Це «Тайленол». Повна фігня.
Ти впевнений?
Абсолютно.
Годі, Еліс, йдемо звідси.
Джоан дасть нам травички, якщо заплатимо.
Забираймося звідси.
Піднімайся, друже.
З тобою все гаразд?
Гей?
Сінді.
Сінді!
-Хочу показати тобі дещо. -Це місце…
-Усе продовжується. -Зараз!
Сайрус Міллер.
Біллі Баркер. Рубі Лейн.
-Донька Мері. -Так.
Ісаак Мілтон, Гаррі Рукер.
Тут і в школу ходити не потрібно.
-Убивці з Шейдісайда. -Так.
Окрім одного.
Томмі? Еліс, це не смішно.
Гадаєш, це я нігтями надряпала на камені ім'я твого хлопця?
Це зробив хтось інший.
Томмі.
Гей?
Не знаю, під чим ти, але дякую, що поділився.
Козел.
Томмі?
Якого дідька ти робиш? Томмі…
Господи! Ні, Томмі, припини!
Томмі, зупинись!
-Тікаймо! -Трясця!
Сюди.
Допоможи.
Мерщій!
Чуєш?
Він досі живий?
Йому сюди не дістатися.
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО ТАБОРУ НАЙТВІНҐ
Ходи-но до буцегарні, лайно!
Ти – власність Саннівейла!
Щось цвірінькнеш чи сіпнешся – хана тобі!
Пішла!
Шейло.
Від Вілла.
ЧЕКАЮ У ВБИРАЛЬНІ. МЕРЩІЙ! ВІЛЛ
Вілле! Це так мило.
Міг би це зробити у хатинці, але це також заводить.
ШЕЙЛІ
ПОДИВИСЬ ВГОРУ ЦІЛУЮ, ВІДЬМА
Будь ласка, допоможіть!
Допоможіть! Благаю, допоможіть!
-Чула її? -Горлала, як недорізана.
-А я що казав? -В дупу фарбу.
Еге ж, в дупу.
Хто ти такий?
Нік Ґуд.
Приємно познайомитися.
Це якась печера.
Не знаю. Здається…
вона безмежна.
Плювати.
Еліс, зроби ласку…
і допоможи мені.
Робитимеш вигляд, що все пучком?
Еліс, я лише…
Томмі розітнув голову Арні навпіл.
Ти це усвідомлюєш?
-Ти можеш просто допомогти? -З чим?
Це лайно мільйон тон важить, у тебе ж дванадцять з фізики.
Треба вибиратися звідси!
Погані новини.
Ми не зможемо.
Тут і сконаємо.
Точнісінько як Арні.
Ні. Нам треба вибратися!
Ми повинні!
Люди, чиї імена на стіні, не обмежилися одним вбивством.
Сім, дев'ять, десять, п'ятнадцять осіб.
Вони серійні вбивці.
Люди у таборі…
Моя… Моя сестра, вони ж там.
А тепер й він.
Гадала, ти не вірила у відьму.
Так, не вірю! Я…
Має ж бути якесь пояснення.
Трясця, ти до всрачки нестерпна, Сінді.
Він одержимий!
-Можливо… він випив пігулку чи… -Ні!
Ні! Сінді, ні! Справа зовсім не в «Тайленолі».
Це була відьма.
Ти ж бачила ті імена.
І те ритуальне місце.
Відьма справді існує.
І вона накладає якісь срані чари та вселяється в людей.
Втямила? В кожного, чиє ім'я на камені.
І Мері збагнула це, розумієш?
Вона знала. І це все – тут.
Це вигадки!
Прагнеш пояснення?
Ось тобі пояснення. Гаразд?
Вона шукала руку, щоб зупинити прокляття, врятувати Шейдісайд, та не знайшла.
Знаєш, що вона знайшла?
Ім'ячко твого кавалера на стіні.
Ні, це маячня.
-І вона намагалася вбити його… -Припини.
Я б також так вчинила,
якщо б знала, що Томмі Слейтер встромить сокиру
у макітру мого хлопця!
Послухай! Замовкни!
Ну, ось.
Цю Сінді Берман я знала.
Гей, куди ти зібралася?
Знайти інший вихід.
Не йди за мною.
Не повертайся сюди, зрозуміло?
Чуєш мене? Не повертайся!
Сінді…
З тобою все добре, все гаразд.
Бу!
Трясця, хай тобі грець. Я сказала, не йти за мною.
А я й не йшла.
Ти пройшла по колу.
По паскудному колу.
Один, два, три, чотири.
Один, два, три чотири.
-Ти що робиш? -Чотири.
Символ розгалужується тут. Чотири рази.
Тричі – там, один раз – тут.
Як і ця печера.
Вони однакові.
«Сара Фір відрізала свою лиху руку на Камені Сатани,
накресливши на землі відьмин знак».
«Накресливши на землі».
Відьма створила це плюгаве місце?
Чи жителі казали, що створила. Неважливо.
-Важливо, що цей символ – це… -Це мапа.
Може, вам водички принести чи пакетик соку?
Не треба.
Гаразд. Просто подумав, якщо ми всі тут у каталажці,
ви можете захотіти освіжитися, але…
Або ми можемо зіграти у гру.
Полюбляєте шаради?
Стули пельку, задроте.
Гаразд. Звісно.
Саннівейлівці,
ці в'язні – власність Шейдісайда.
Якщо не підете, я буду змушений вас витурити.
Агов, розумнику!
Ні. Гей! Так нечесно!
Ну ж бо! Ходімо!
Тікаймо!
Хутчіш!
А хай тобі…
Томмі?
Гаразд, наступне питання.
Як у вас з сестрою? Не знаходите спільну мову?
Мали ж бути лише легкі запитання.
Хто сказав?
У цій грі немає правил.
Ненавиджу змій.
Чому ухиляєшся від відповіді?
А тобі яке діло?
Цікаво.
-З дитинства її ненавиджу. Наступне. -Ну ж бо.
Чому ти такий фальшивий вишкребок?
Що?
Нік Ґуд,
перший спадкоємець,
татусь був шефом поліції, королем Саннівейла, і ти будеш таким.
Але ж це лише видимість.
Правда в тому, що тобі подобається Стівен Кінґ, павуки і…
дивачка з Шейдісайда.
Гаразд, по-перше,
Стівен Кінґ – надзвичайно популярний.
А, по-друге,
дивачка не може подобатися.
Чому?
Бо я вожатий.
А вона відпочиває у таборі.
Останній рік у мене, перший у тебе.
Плюс, як мені пізнати її, якщо вона уникає моїх запитань?
Були часи, коли між нами було все добре.
Коли тато був з нами, і мама була щаслива,
а ми з сестрою…
Ми жбурляли туалетний папір у дерево,
стрибали в озеро в одязі та…
Але зараз…
Зараз все це зникло. І все паршиво.
Так і стається у Шейдісайді.
Так чи інакше, все стає паршиво.
Але цього жителю Саннівейла не збагнути.
Ні, можливо, ти маєш рацію.
Бути спадкоємцем також не завжди легко.
Перед смертю
батько забив мені голову цією маячнею
з серії: «Ти – мій спадкоємець,
майбутнє родини залежить від тебе».
Розумієш, він звалив цей величезний тягар на мої плечі…
Але якщо мені це непотрібно?
Якщо я не прагну таким бути?
Якщо я хочу бути хлопцем, якому подобаються павуки, Стівен Кінґ і…
Та дивачка з Шейдісайда?
Так.
Дивачка з Шейдісайда.
Але…
гадаю, я нічого не можу вдіяти.
Чому?
Ти мала рацію. Повернемося до більш легких запитань?
Гаразд.
Як щодо…
Чи поцілуєш ти дивачку?
Він мертвий!
-Джеремі мертвий! -Ні, народ! Гей!
Досить. Повертайтеся. Кольорову війну завершено!
Забирайтеся звідси! Геть!
Ходімо! Геть! Ну ж бо!
Вона розгалужується тут. Тримайся ліворуч.
Не вірю, що це працює.
Надто довго. Він вже повинен бути у таборі.
Якщо б довелося його вбити…
ти б наважилася?
Коли Мері напала, я просто…
заклякла. Не поворухнулася.
Ні, я б не змогла когось вбити, а тим паче Томмі.
Гарні новини. Я б з радістю його прикінчила.
Боже, навіть після всього ти й досі стерво.
Вибач… Просто ніколи не розуміла, що ти у ньому знайшла.
І це ще до того, як ним заволоділа відьма.
Томмі…
Томмі був милий.
З ним я почувалася, наче…
все буде добре.
Я його кохала.
Дійсно, кохала.
Я також кохала Арні.
Кохала того безсоромного дурбелика.
Ти це чула?
Попереду майданчик.
Всі шляхи ведуть сюди.
Його можна оминути?
Сказитися можна.
Мухи? Що це за фігня?
Вона всюди.
Сінді?
Що це?
Забираймося звідси.
Еліс…
Еліс!
Еліс?
Мерщій! Це не гра! Ну ж бо, народе! Хутко!
П'ять, сім, вісім, десять,
п'ятнадцять, вісімнадцять…
-Всі зберігайте спокій! Все добре! -Скільки?
-Двадцять три. -Ще мінімум 30 не вистачає.
-Де Сінді, Курт, Джоан? -Не знаю. Я їх не бачив.
І Томмі також.
-Світло! -Може, вони нас шукають.
-Не працює. -Потрібно попередити людей.
-Переконаний, вони почули дзвін! -Моя сестра досі там!
Та сестра, яку ти ненавидиш з дитинства?
Послухай, мені шкода.
Я не це мав на увазі. Ми з Ґері сходимо.
-Що? -Залишайся тут.
-Ні! -Я не дозволю тобі постраждати!
-Якого дідька? -Гаразд?
Дозволь мені робити мою роботу.
Я знайду твою сестру. Залишайся тут. Добре?
-Ти. -Ти усвідомлюєш, що вона наша вихованка?
Йди до першого будиночку. А я – до дев'ятого.
-А якщо вбивця й досі там? -В цьому й сенс, Ґері.
Народе! Лишайтеся тут! Зрозуміло?
Гей!
-Де вона, відьмо? -Ти вбила її, як Джеремі?
-Ви про що? -Про Шейлу!
Де Шейла?
Трясця!
Ніку! Ми забули про Шейлу!
Лайно!
Сінді!
Курте!
Еліс!
Джоан!
Курва.
Куди, трясця, всі поділися?
Не рипайся, козаче.
О, так.
Якщо комусь розбовкаєш – тобі кінець.
-Чуєш? -Так.
Визнай, шейдісайдівці роблять це краще.
Не дочекаєшся.
Він знає.
Так.
Джоан, я те лайно звідси чую! Загаси!
Знаєш, ви, саннівейлівці, багато втрачаєте.
Ця фігня дійсно… відкорковує твій розум.
Загаси!
Файненько!
Томмі!
Еліс!
Господи!
Я була у минулому.
-Все гаразд. -Я бачила вбивць.
Вони багатьох вбили, і ти наступна.
Ти, трясця, наступна!
Ні. Це не правда. Я тут.
Відьма це зробила.
Вона це вчинила. Прокляла Шейдісайд. Мері мала рацію.
Я знаю.
Печера була жива, Еліс.
«Тайленол» ні до чого.
Ти мала рацію.
Я тебе підставила.
Наступного дня, як ми вкрали програвач Еванса,
Ґарольд Ґайнс бачив мене з ним.
Довбаний Ґарольд Ґайнс.
Наступної секунди я вже у кабінеті директора,
мій батько не може прийти,
бо здриснув з якоюсь дівкою, не надто старшою за мене зараз.
А мамця хильнула декілька стаканів в «О'Коннелз».
Тоді я знала…
що не відрізняюся від шейдісайдівців.
Я проклята.
Переконувала себе, якщо бути ідеальною,
якщо вчиняти правильно,
я зможу звалити.
Я намовила на тебе,
здобула нових друзів, я…
почала носити такий одяг.
Я зустрічалася з Томмі.
Я уникала тебе,
але не могла уникати Зіґґі.
Бо вона була завжди поруч, нагадуючи про правду.
Що це місто, це місце…
прокляті.
І ми також.
Тепер я знаю.
Вона мала рацію…
весь цей час.
Я була кепською сестрою.
Я була поганою подругою.
Я мала б…
прогулювати заняття, тусуватися, розважатися.
Не хочу тебе розчаровувати,
але розваги…
Вони такі ж фальшиві, як і твоє поло. Я не просто так ношу своє шматтячко.
Не лише через те, що мені личить.
Всі ми по-своєму ладнаємо з Шейдісайдом.
Що? У чому справа?
Ось.
Цей мох забруднив моє поло у вбиральні!
Ця фігня по всій вбиральні.
Табір.
Це означає, ми вже поруч.
Слухайте, всі! Гру завершено!
Повертайтесь до їдальні чи я нарахую штрафні очки!
Клер! Фредді! Господи!
Хутко до їдальні! Мерщій! Йдіть!
Гру завершено!
Повертайтеся до їдальні!
Це був вожатий Ґуд?
Гей! Я сказав: жодних балачок!
-Він сказав, гру завершено! -Стулися, глипало!
Залишайтеся тут. Я запитаю у вожатого Ґуда.
Агов, нам це потрібно.
Зараз.
Може, нам ліпше піти.
Лайно!
Вожатий Томмі?
Паскудство!
Шейло?
Шейло, ти й досі тут?
Шейло?
Стерво!
Шейло! Послухай!
Відчуваєш запах?
Смердить лайном.
-Це туалетний папір? -Має бути вбиральня.
-А щоб мене. -Ось. Поглянь.
Хвойдо!
Я хочу допомогти! Там вбивця…
От лайно!
Я почув гамір. Що сталося?
-Що тут відбувається? -Всі в нормі?
Ні! Всі повертаються до їдальні.
Де Нік?
Допоможіть! Ми тут, внизу! Допоможіть!
Ти чуєш?
Агов?
-Внизу! -Будь ласка, допоможіть!
-Благаю, допоможіть! -Витягніть нас звідси!
-Агов! -Допоможіть!
Будь ласка, допоможіть!
Сінді?
Зіґґі? Боже мій!
-Ти що там робиш? -Це…
Це довга історія. З тобою все гаразд?
Почекай хвильку.
Зіґґі, все гаразд?
Ти в нормі?
Що відбувається?
-Моя сестра у нужнику. -Що?
Ґері! Допоможи!
Хутко! Біжіть до їдальні, ви зрозуміли? Ну ж бо!
Якщо тут хтось є, гру завершено!
Господи.
Паскудство!
Ніку! Я вийшов з ванни, а вона лежала мертвісінька!
Господи, друже.
Це ти вчинив?
-Слухай, тут десь сраний вбивця. -Що?
Треба вивезти решту звідси. Повертайся до їдальні.
Через 15 хвили подзвони у дзвін.
Подзвониш, це буде сигнал.
Посади їх в автобус та вивозь. Гаразд?
Ти мене чуєш?
Йди! Біжи, Курте!
-Чіпляйтеся! Ми вас витягнемо! -Так!
-Подруго, боже мій. -Тягни. Ти перша.
Зараз!
Тягни!
Томмі! Ти що роби…
Зіґґі!
-Зіґґі! -Забери його!
-Зіґґі! -Забери його з мене!
-Прибери його! -Зіґґі!
Що ти тут робиш?
-Він тут! -Хутчіш!
-Ми втекли від нього? -Гадаю, що так. Ти поранена?
Це не моя кров, а Ґері.
-А у тебе? -Шона, Джессі, Рода, Стейсі.
Всі з Шейдісайда. Це прокляття.
Ні, це якийсь псих.
Ні, це не якийсь псих. Це Томмі.
Ідеальний нудний цнотливий хлопець моєї сестри.
Це вона зробила.
-Сінді? -Відьма!
Це вигадки, Зіґґі.
Відповідь саннівейлівця. Гадала, ти інакший.
Вони сідають в автобус. Треба бігти!
-Не можу! Моя сестра й досі там! -Зіґґі, я багатьом дозволив померти.
-Це не твоя провина. -Я не дозволю тобі загинути.
Адже… так!
Мені подобається дивачка з Шейдісайда.
Щойно ми звідси виберемося,
то організуємо книжний клуб чи ще щось.
Я чув, нова книжка Стівена Кінґа дуже класна.
Досить з мене Кінґа. Тепер лише Джуді Блум.
Так, Джуді Блум – те, що треба.
Ти віриш мені? Щодо прокляття?
Так, звісно. Я не такий, як інші.
Час йти. Треба забиратися звідси.
Ми зателефонуємо копам. І з сестрою все буде добре.
Треба сісти на той автобус.
Зіґґі!
Тікай!
Зіґґі!
Треба знайти інший вихід.
А якщо його немає?
Ні, має бути.
Ми під вбиральнею. Ми вже у таборі.
Ну ж бо, бери щоденник. Ми вже близько.
Гаразд… ці тунелі…
Їх створила відьма, так?
Так?
«Вона з'явилась біля молельні,
рука відрізана, назавжди втрачена».
Молельня зараз…
Це їдальня.
Має бути інший вихід.
Боже!
Ходімо!
-Я буду тебе гальмувати. -Еліс!
Ні, все гаразд. Я наздожену. Ти маєш врятувати сестру.
Ні…
Йди!
Курте! Вілле! Хто-небудь!
«Проллється кров…»
«Коли вона поруч, проллється кров.
Рука її спочиває на Камені Сатани, немов покров».
Камінь Сатани…
Агов?
Хтось мене чує? Агов?
Агов?
Хтось мене чує? Агов!
Агов! Я тут! Допоможіть!
Допоможіть!
Зіґґі!
Ні!
Пішов… в дупу!
Ти лаєшся!
Це стає звичкою.
Ти лайном смердиш.
-Так, бо я вимащена у ньому. -Гидота.
-Гадаєш, відіпреться? -Потрібно буде придбати нове поло.
Мені так шкода, Зіґґі.
Пробач, що не була поруч, не лише сьогодні, а й щодня.
Ти була. Лише…
Ні. Я не була поруч.
Тепер я знаю.
Ти хотіла, щоб я тебе вислухала та почула.
Я гадала, якщо схилити голову та дотримуватися правил,
все буде гаразд,
що я звалю з Шейдісайда, але…
Але ти мала рацію.
Все прокляте.
Я мала бути добрішою.
І не поводитися, як… чудовисько.
Так. Що ж…
Ти – моє чудовисько.
І врешті-решт хоч мама, тато…
хоч Шейдісайд, хоч Саннівейл…
Я не дозволю знову нас розлучити.
Ти мене чуєш?
Чітко та зрозуміло.
Привіт, Підставо!
Чому ти так довго?
Ну ж бо!
Ти зробила це.
Ми це зробили.
Обережно! Цій речі десь мільйон років.
Я придбала її місяць тому.
Я не про твою дурну сумку, розумако.
«Проллється кров».
Камінь Сатани, розумієш? Він був там.
Похований під мохом. І я її знайшла.
Трясця, я її знайшла.
Що знайшла?
Здогадайся.
Шо? Що це таке?
Втрачена рука Сари Фір.
Медсестра Лейн…
Вона витратила все життя на її пошуки.
Щоб зупинити прокляття, що забрало доньку.
«Але, без лихої руки, землю схопила вона навіки.
Прокляття триватиме,
доки рука не з'єднається з тілом».
Це привело нас до руки.
І, якщо легенда правдива,
-її тіло поховано… -Під деревом вішальника.
Ми можемо це зупинити.
Жодних вбивств, жодного прокляття,
жодного…
болю.
Ми можемо врятувати Шейдісайд…
сьогодні!
Мій ніс…
Кров крапнула на руку, і…
Гадаю, я щойно її бачила.
Кого?
Сару Фір.
Вона була…
Вона гнівалася.
Потрібно поховати цю довбану руку. Якомога швидше.
Гаразд, ходімо.
А мені що, руками копати?
Ні, ти лишаєшся тут.
Годі, я дошкандибаю.
Я бачила, як тата забирають до в'язниці.
Як мама цупить, щоб нагодувати мене.
Вперше я порізала себе у 12.
Після того, як…
Ти знаєш, коли.
А сьогодні…
я бачила, як твій чудовий хлопець
перетворився на монстра
та вбив єдину людину, яку я кохала.
Я чекала на це все своє сране життя.
І тепер я знайшла.
Дозволь розібратися.
Заради Арні…
заради Томмі…
заради Шейдісайда.
Заради Шейдісайда.
Еліс!
Здохни!
Чому ти не сконаєш!
Ні! Еліс?
Еліс?
Еліс, ти…
лише будь зі мною. Еліс.
Ні.
Еліс!
Що це було?
-…тих, кого любиш -Тікай!
-Зіґґі! -Допоможи!
Он воно! Біжи!
-Тут? -Так!
Копай!
Сінді?
Продовжуй копати!
Мерщій!
Я щось знайшла.
«Відьма житиме вічно».
Відьма житиме вічно.
-Сінді, що це означає? -Я не знаю.
-Де вона? Де тіло? -Я не знаю.
Сюди. Тікаймо!
Що тобі потрібно, Саро Фір?
Тобі це потрібно? Забирай!
Залиш мою сестру серед живих!
Твоя кров крапнула на кістку. Вони полюють на тебе.
Приготуйся бігти.
-Ні, Сінді, ні! -Відпусти!
Ні!
Ніщо нас не розлучить.
Ніколи.
Це було 19 липня 1978 року.
П'ять тисяч дев'ятсот тридцять сім днів тому.
Моя сестра померла…
і я також.
Зіґґі!
Ні! Отямся!
Не помирай, благаю.
Ну ж бо!
Дихай.
Більшість днів…
я шкодую, що вижила.
Ну ж бо!
Заждіть…
Хвилиночку, ви – Зіґґі?
Як тебе звати? Поглянь на мене. Яке твоє ім'я?
Зіґґі.
Крістін.
ЇЇ справжнє ім'я – Крістін Берман.
Де моя сестра?
Сінді…
моя сестра…
Вона пожертвувала собою даремно.
Я всім розповіла, як вона померла.
Історію, яку розповіла вам.
Та ніхто мені не повірив.
А Нік?
Це була вона.
Відьма Сара Фір.
Прокляття…
не вигадка.
Я гадала, він інакший.
Гадала, він мені повірить.
Нік мав амбіції щодо цього міста.
Розповідаючи про привидів, тобі не стати шерифом.
Що тут, трясця, сталося?
Томмі Слейтер.
Просто збожеволів.
Довбані шейдісайдівці.
Я більше не могла його бачити.
Не після такого.
Відьма…
Прокляття міста…
У ту ніч Сінді вірила, що є спосіб це припинити.
І я також так гадала.
Але зараз я знаю…
цьому немає кінця.
Кажу вам, втекти звідси – ваш найкращий шанс.
Тікайте якнайдалі та сподівайтеся, що вас не зіб'є автобус.
Ми знайшли тіло поблизу п'ятого шосе у лісі між Шейдісайдом та Саннівейлом.
Це неможливо.
Повірте, воно там.
Ланцюги, кістки, всі рештки.
Може бути будь-хто.
Як гадаєте, чому наші друзі померли?
З тієї ж причини, з якої вбили Еліс та вашу сестру.
Вбивці полювали на нас, бо ми знайшли те, що не повинні були.
І, бачить Бог, шкода, що це сталося,
але ми його знайшли.
Ми знайшли те, що ви шукали у 1978 році.
Ми знайшли Сару Фір.
Благаю вас… Медсестра Лейн мала рацію.
Ми розвіємо прокляття, з'єднавши руку з тілом.
Ми знаємо, де тіло, нам потрібна лише рука.
Що сталося з табором Найтвінґ? Кістки руки й досі там?
Її поховано під деревом вішальника?
ТОРГОВИЙ ЦЕНТР «ШЕЙДІСАЙД»
Департамент шерифа округу Юніон.
Я маю поговорити з Ніком… з шерифом Ґудом.
Шерифе, прийом.
Вас чую, що у тебе?
Дехто тобі телефонував. Каже, що це терміново.
Каже, що ви двоє були у книжковому клубі на честь Джуді Блум?
Це не вигадки, босе?
Агов… Нікі, ти там?
Так, я подбаю про це.
-Зачини двері. -Ні, я йду з тобою!
Ні! Не йдеш.
Діно…
…В тебе кров з носа.
Зараз повернуся.
Зажди. Діно!
Попалася…
відьмо.
Всі скінчено.
Все скінчено.
Саро!
Саро Фір!
ДАЛІ БУДЕ…
Диявол прийшов.
Щоб оповити Темрявою нас.
Ця Темрява розжеврюється у кожному.
СТАНЬТЕ СВІДКОМ
ЗАРОДЖЕННЯ
ФІР
Диявол прийшов.
Хіба ти не бачиш?
ЗА МОТИВАМИ СЕРІЇ КНИГ «ВУЛИЦЯ СТРАХУ» Р. Л. СТАЙНА
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Переклад субтитрів: Анна Макаренко та Марія Назарко