Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Ferry!
Kde seš, ty smrade?
Ferry?
Ty parchante!
Pojď sem.
Ferry.
Pojď za tátou.
Když máš tak velkou hubu, proč se schováváš?
Jacku.
- Pojď dovnitř, prosím tě. - Sklapni!
- Jacku. - Ferry.
- Všechny vzbudíš. - Pojď.
Pojď dovnitř. Máš pravdu, je to moje vina.
Dej ty pracky pryč!
Claudie, koukni, co mám. Nemůže jí ublížit.
Schovej to. To není hračka.
Hej, Jacku!
V ničem pravdu nemáš. Seš jenom ubohej ožrala!
- Už s tebou nechci mít nic společnýho. - Ty nevděčná děvko!
Já ti dám!
- Ne. - Přestaň!
- Ferry. - Nech ji být!
Ferry.
Polož to, hochu.
Co uděláš? Zastřelíš vlastního otce?
Pusť ji!
Ferry, pojď sem.
Co uděláš?
Ferry, chlapče…
Co teď? Co uděláš?
Jacku, přestaň.
Tak střílej, drsňáku.
- Jacku! - Střílej!
Jacku!
- Jinak vystřelím já. - Přestaň!
Jacku, ne.
Jacku! Podívej se na mě. Přestaň!
Nikdy nikomu nevyhrožuj, když na to nemáš.
Nulo.
Vítejte v Amsterdamu,
v jednom z nejkrásnějších měst na světě
a ráji pro milovníky kultury.
Amsterdam nikdy nespí a každý si tu přijde na svý.
Striptýzový kluby, kavárny, coffee shopy.
Můj šéf Brink má všechno. Je to král nočního života.
Brink je tak bohatý, jak je moře hluboký, ale vždycky stál nohama na zemi.
Vřelý, obyčejný chlap,
který se stará o ty, co má rád.
Dobrý odpoledne.
No, co tomu říkáš?
Já jsem pod parou a on vypadá jako Brad Pitt.
Ale když ho podrazíte, máte problém.
A já tyhle problémy řeším.
Zítra si pro ty prachy přijdu, jasný?
Dobře.
Pro Brinka udělám cokoliv.
Ujal se mě, když jsem byl na dně.
Je to můj mentor.
Vlastně nás všech. Olafa, Roberta, Rica a svýho syna Mattijse.
Jsme jako rodina. Držíme spolu.
Hodně makáme a hodně paříme.
Každý člověk z Amsterdamu…
Brink se stará o nás, my zas o sebe navzájem.
Beru si, co chci, kde chci a kolik chci.
Co víc než Amsterdam si přát.
Jsem nejšťastnější člověk pod sluncem.
Čau.
Ahoj.
- Ali. - Baba.
Brinku, Ferry.
Necháš to!
Dobrý. Klidně by ses tím mohl živit.
Chybí nám Koeman.
Co? Ten už dávno nehraje.
S Koemanem bychom byli mistři.
Ale prosím tě. Že ses nestal reportérem.
- Jak to vypadá? - Jdete akorát. Zápas zrovna začíná.
Tady. Jak to vypadá tady?
- Nevěděl jsem, že přijdeš. - Jen kontroluju, jak vám to jde.
- Jo, dobře. - Vážně?
Na skladě prý došel Maroc.
Jo, jde na odbyt.
Neříkal jsem, ať doplníš zásoby?
Ty už se taky prodaly.
Já dělám svou práci, ty dělej svou. Mám to pod kontrolou.
Tak mi dej pokoj.
- No tak, tati. - Jaké „no tak“?
Víš, za kým jsme teď byli?
Za tvým kamarádíčkem Etiennem.
Pořád nezaplatil, co?
Necháváš se okrádat. To je špatně!
- Brinku. - Pro nás všechny.
S Ferrym jsme to vyřešili, tak si z toho vezmi příklad.
Jinak zas budeš škemrat o peníze.
Tati…
Dones pivo. Zápas už začíná.
Běž.
A už se hraje. Pro Ajax je zápas důležitý.
Haló, otevřete.
- Ruce vzhůru! - Ruce nahoru!
Žádný blbosti!
- Jestli se pohneš, seš mrtvej! - Běž dozadu.
Ruce nahoru!
Naplň tu tašku. No tak, dělej!
Rychle, pohni si!
Naplň ji. Pořádně.
Dělej.
Rychle. Pohni si!
To je ono.
Co děláš? Pitomče jeden!
- Chceš chcípnout? - Co se děje?
- Co je? - Tati…
Dělej! Hni sebou!
Dávej.
Rychle!
- Nedělej to. - Už to bude?
Hej, už to máš?
Je tam pozdě.
Obránci na sebe hledí, ale Suarez to dobře načasoval.
- Kdo jsi? - Do hajzlu!
Zatraceně!
Ferry.
To není dobrý.
Ferry, to není dobrý.
Dojdi pro auto.
- Už tam budeme. - Vydrž, hochu. No tak, vydrž.
POHOTOVOST
- Střelná rána do hrudníku. - Odvezte ho rovnou na sál.
- Puls? - Slabý.
Ztratil hodně krve.
Tady je operační sál.
Dál nesmíte.
Zabrzdit. Zvedáme na tři.
- Raz, dva, tři. - Dobrý.
- Jak je na tom? - Má nízký tlak.
Jako kluka jsem ho chtěl zocelit, aby se o sebe uměl postarat.
Když ho ve škole zmlátili,
ještě jsem mu doma přidal, aby byl tvrdší.
Vždycky byl jiný.
A já ho nedokázal ochránit.
Nedával jsem pozor.
Neměl jsem je pustit dovnitř. Je to moje vina.
Ne. Ty za to nemůžeš.
Přesně věděli, kam jít.
Čekali na ten zápas.
Tohle nebyla náhoda, Ferry.
Jižani.
Byli to jižani.
Jo, to je dost možný.
Ty to tam znáš.
Máš tam kontakty.
Dlouho jsem tam nebyl. Z dobrýho důvodu.
Zjisti, kdo to udělal.
A pak je zabij.
Jestli se pohneš, seš mrtvej!
Ruce vzhůru!
Žádný blbosti!
Jestli se pohneš, seš mrtvej!
Kdo to je?
Nevím, běž se podívat.
Kdo jsi?
Co tu chceš?
- Jdu na návštěvu. - Ke komu?
- K Johnovi a ségře. - Neznám tě. Tys byl ve vězení?
Do vězení chodí jenom pitomci.
- Fakt? - Jo.
- Můj táta je ve vězení. - Wesley.
- Propíchnu ti gumy, kreténe. - Zmiz.
- Ferry. - Johne.
Už je to dlouho.
Ty sis nabarvil vlasy?
- Claudia je vevnitř. - Jdu za tebou.
Vykradli Dům X.
- Postřelili Mattijse. Je na tom bledě. - Do prdele.
- Můžeme si promluvit? - Co tu sakra chceš?
Čau ségra.
Jel jsem kolem.
Pracovně.
- Řekl jsem si, že se stavím na kafe. - Rychlý kafe.
Tak pojď dál.
Sundat boty.
Všechno při starým.
Počkej, zlato.
Dobrý.
- Uvaříš kafe, zlato? - Jasně.
Ty jsi spadla?
Tak nějak.
Kemp vypadá dobře.
Tak, o co jde?
- Co? - Určitě nejdeš jen tak.
Kolik máme po svatbě? Čtyři pět roků? Takže?
- Konečně ses přišel omluvit. - Nemůžeš být chvíli v klidu?
Ne. Jestli se neomluvíš, zmiz mi z očí.
- Proč se mám omluvit já, a ne ty? - Na tohle nemám čas.
- Pomoz mi vstát. - Claudie…
- Pomoz mi, sakra! - Sotva přijel.
Nech ji jít, pak si promluvíme.
Ne, víš co?
Zůstanu tady. Běž si sám.
Ježíši, ty ses vůbec nezměnila.
Naser si, ty slizoune!
Buď chvíli zticha!
Hele, jak se naparuje, frajer z Amsterdamu.
- Je mi z tebe zle! - Dej mi pokoj, ty hysterko!
Víš, co mi můžeš, pitomče jeden!
- Ty si nedáš pokoj! - Já?
- Jo! - Ty zasranej hajzle!
No teď ses předvedla. Nemůžeš chvíli držet hubu?
Chcípni!
Zlato, uklidni se.
Jenom klid.
Běž pryč, Ferry. Zmiz.
Padej!
To nic, jsem tady.
- Na. - Dík.
Co to bylo?
Je nemocná.
Má nádor na mozku. Velký.
Cože?
Způsobuje to prudký změny nálad.
Takovýhle záchvaty vzteku. A ochrne jí noha.
Chtěli ho vyoperovat, ale nešlo to.
Takže?
Dávají jí pár měsíců.
Můžu za ní jít?
Radši ji nech. Odpočívá.
- Co potřebuješ? - No…
Brink chce, abych ty chlapy našel.
Byli z kempu. Nejspíš jižani.
Tři chlapi. Dva lupiči a řidič.
Už v tomhle nejedu. Slíbil jsem to tvý sestře.
Já vím, ale už tu nějakou dobu seš. Třeba jsi něco zaslechl.
Mám fotku jednoho z nich.
Třeba ho poznáš.
Co?
To je Jason. Syn Johna Kanta, pěknej grázl.
Kde bydlí?
Loni utekl do kempu v Belgii.
Do kterýho?
KEMP ZONNEDAUW
Zonnedauw.
Promiňte, hledám Jasona Kanta.
Jason Kant?
- Neznáš Jasona Kanta? - Ne.
Díky.
Jason Kant, hoši?
Ne, neznáme.
Promiňte, neznáte Jasona Kanta?
Jo, myslím, že bydlí v té chatě s americkou vlajkou.
- Tamhle? - Jo.
- Díky. - Za málo.
Míšo.
Míšo?
Míšo, kde jsi, holka?
Svačinka.
Míšo?
Do prdele.
Míšo?
Míšo.
Míšo?
Míšo.
Míšo?
Tady jsi.
Víš přece, že nesmíš ven. Pojď sem.
Nesmíš chodit ven.
No nesmíš.
Pojď sem. Dej mi pusu.
Tak bašti.
Pa, zlato. Měj se.
Je to dobrý, Míšo?
Zatracená kočka.
Mami, víš, že s těma kolenama tak rychle nemůžu.
- Zdravím. - Ty to snad děláš naschvál.
- A vy jste pan… - Ferry.
Pan Ferry. Jistě.
- Vy jste majitelé? - Ano, už 20 let.
Já jsem Filip.
Hezký místo.
Já vím, co seš zač, úchyláku.
Mami, tohle není Eddy!
Tohle je někdo jiný!
Pardon, s minulým nájemníkem byly potíže.
Natáčel tu takové zvláštní filmy, ale všechno jsme vyčistili.
Ale nebylo to nic hezkého.
Tak šup. Dej mi klíče, mami.
No tak.
Klíče.
To víte…
Mrcha bláznivá.
Voilà.
Entrez.
Klid, ano? Fajn.
Jak vidíte, není to nic velkého, ale je tu všechno moderní vybavení.
Je tu lednička, sporák, a kdyby vám bylo horko,
můžete si připlatit za větrák.
A cena?
Dvě stě za týden.
- Hotově? - Jak jinak?
Páni.
Dobře, díky.
Jo, supermarket zavírá za hodinu.
A kdybyste chtěl vyrazit za kulturou,
ve městě je pouť.
Sice žádný zázrak, ale lepší než nic, že?
Klíč vám nechám tady.
- Můžete si ho sem dávat, ať se neztratí. - Jasně.
Tak jo, zatím se mějte. Mami, otoč se. Jdeme.
Jo?
To jsem já. Jak se vede?
Hodnoty krevního obrazu stoupají, ale nevím, co to znamená.
- Tak to je dobrá zpráva, ne? - Jo, asi jo.
A co ty?
Jo, jednoho jsem našel v kempu v Belgii.
Sedím ve smradlavým karavanu a čekám, až se vrátí.
- Teda, to je rychlost. - Jo.
Pomohl mi John.
- Tak se drž. - Ty taky.
- Au! - Poslouchej mě chvíli!
Pusť mě!
- Počkej, no tak. - Beere, nech toho!
Nesahej na mě. Nemám na tebe náladu.
Je tu plno policajtů. Zavolám je.
- To bolí! - Hele…
- Hej! - Hleď si svýho, jo?
Obtěžuje vás?
Ano, obtěžuje mě.
Pusť ji.
Říkám ti to po dobrým.
Nesahej na ni, nebo ti zpřelámu všecky kosti.
Rozumíš?
A teď vypadni. Sráči.
Táhni.
Zmrde.
- Jsi v pořádku? - Jo, dobrý. Děkuju.
Co to bylo za blbce?
Můj stalker.
Můj bývalý.
Nebo jsme zase spolu, já nevím. Je to složitý.
- Kruci, to je nepořádek. - Pomůžu ti.
Ne, to nemusíte. Už jste udělal víc než dost.
- Tohle už neprodáš. - Ne, to je na vyhození.
Jste moc hodný, děkuju.
- Mimochodem, já jsem Danielle. - Ferry.
Ahoj.
Páni, celá se třesu.
Neviděli jsme se už?
- To nevím. - V kempu Zonnedauw?
- Tam bydlím. - Jo?
- Mám tam pronajatý karavan. - To je ale náhoda.
Bydlíš v tý chatě s americkou vlajkou?
- Ne. - Viděl jsem tě odtamtud vycházet.
Ne, jen tam uklízím. Patří sousedovi.
Aha, nikoho jinýho jsem tam neviděl.
Tráví hodně času u přítelkyně.
Bude tam dlouho?
Ty jsi jeho holka?
Promiň, moc se vyptávám.
Jenom se chci seznámit se sousedy.
- Žiju sám. - A odkud jsi?
- Z Amsterdamu. - Vůbec tak nezníš.
Ne, pocházím z Brabantska.
A co děláš tady?
Moje sestra.
Je nemocná.
Rakovina.
To je zlý.
Promiň, dáš si něco k pití nebo třeba…
jointa?
Už musím jít. Zítra brzo vstávám.
Dobře.
No, třeba se potkáme v kempu.
Tak zatím.
Ahoj.
ČAU SÉGRA, JAK TI JE?
Co tu děláš?
Tak pojď.
Páníček není doma, co?
Shakiro, pojď sem. Honem.
- Ahoj. - Ahoj.
- Dobré ráno. - Dobré.
- Promiň, nebudím tě? - Ne, už jsem vzhůru.
- O co jde? - Slyšel jsem u souseda nějaký hluk.
Měl otevřený dveře. Asi ho vykradli.
- Ne! - Možná bysme tam měli zajít a zavolat mu.
Vydrž, jen ji dám do pokoje.
Promiň, je ještě štěně. Nechci, aby utekla.
Tak můžeme.
- Tak brzo vstáváš vždycky? - Ne.
Probudilo mě
asi to ticho.
To je divný.
- Ale ne, Míša. - No, je pryč.
Do prdele.
Bože, to je hrůza.
Sakra.
Do hajzlu.
Ne, na nic nesahej!
Necháš tam otisky.
- Otisky? - Jo, pro policajty.
Policajty?
Nezavoláš tomu klukovi? Jak se jmenuje?
Jasonovi.
Myslíš?
- Je to jeho chata. - Jo.
Jak víš, že se jmenuje Jason?
Tys to říkala.
Včera.
Ahoj, to jsem já.
Jo, promiň.
Jo, je to důležitý. Byli tu zloději.
- Kde? - U tebe.
Fakt? Kdy?
Nevím, bylo otevřeno. Obrátili to tu vzhůru nohama.
- Zatraceně. - Řekni mu, ať přijede.
Asi bude nejlepší, když přijedeš.
- Hned jsem tam. - Dobře.
- Na nic nesahej. - OK.
- Přijede? - To je ale kretén.
- Přijede? - Jo.
Jemu se člověk nezavděčí.
Tak proč pro něj pracuješ?
Potřebuju peníze.
Ach jo.
To je hrůza. Kdo to mohl udělat?
Teď si určitě myslíš, že to tu tak chodí běžně.
Nejdřív ten včerejšek a teď tohle.
Není to tak hrozný.
Jo, normálně tu bývá klid,
pohoda.
Celý rok jako na dovolené.
Nechceš udělat prohlídku?
- Co třeba odpoledne? - Nemůžu.
- Dobře. - Musím za sestrou.
Dobře. Ahoj.
Okradls nesprávný lidi.
Jeď.
Kurva.
Kam jedeme?
Můžeš zastavit tam vlevo.
Jak jste věděli, kam jít?
- Najali si nás. - Kdo?
Nevím.
Máš rád svý koule?
Fakt nevím.
- Všechno domlouval kámoš. - Jak se jmenuje?
Naser si.
Vystup.
Zahrajeme si hru. Jmenuje se Jeden ze šesti.
Blázen zasranej.
Hej.
Zatraceně.
Kurva.
Do hajzlu.
Co blbneš?
Jak se kámoši jmenujou?
Jak se jmenujou? Co?
- Jak se jmenujou? - Naser si!
Neřvi. Co jsou ti dva zač?
- Naser si! - To je všechno?
- Jo! - Skončils?
Jo!
Pozdravuje tě Brink.
Hajzle.
DORUČENÉ ZPRÁVY
NE, NEMYSLÍM NA TEBE VE SPRŠE. DEJ MI POKOJ.
KÁMO, DNESKA TO BYLO HUSTÝ. VŠECHNO OK?
V KOLIK VYRÁŽÍME DO AMSTERDAMU?
Ahoj.
Ježíši, ty vypadáš.
Co se ti stalo?
- Spadl jsem. - Spadl? Možná tak ze skály, ne?
- To chce dezinfekci. - Pak to vyčistím.
Ne, Ferry. Jinak se to zanítí a dostaneš stafylokoka.
- Vypadají ti vlasy. - Fakt?
Jo, fakt.
Musíme s tím něco udělat.
Pojď. Aspoň ti oplatím tu pomoc.
To jsi vykradla lékárnu, nebo co?
Nemám ráda bolest.
Radši si sundej košili. Když vidím ty škrábance…
Bože můj.
Tak jo, zkusím být opatrná.
Promiň.
Jak se daří sestře?
Dobře.
To jsi spadl u ní?
Nejste si moc blízcí, že?
Jak to myslíš?
Sotva ji zmíním, jsi celý nesvůj.
Ne, nejsme si moc blízcí.
Odjakživa?
Lidi se mění.
Je to od tebe hezký.
Že i přesto za ní jezdíš. To je nejdůležitější.
Asi hotovo.
Dám ti košili, ať takhle nemusíš ven.
Koupila jsem ji Berendovi, ale nelíbila se mu.
No, můžeš si ji nechat.
Mám ještě něco proti bolesti.
Je to z lískových ořechů. Kam jsem to dala?
Jo, tady.
Měli akci dva plus jeden zdarma. Můžeš to dát sestře. Třeba to pomůže.
- Děkuju. - Nemáš za co.
Rád bych pokecala, ale Shakira ještě nebyla na velkou.
A ve čtyři otvírám stánek.
V pohodě.
Miláčku, pojď.
Pojď.
Dneska je poslední den pouti.
Kdybyste se chtěli se sestrou zabavit.
Bude ohňostroj a párty.
A dám ti zadarmo cukrovou vatu, OK?
Kdyžtak dojdi. Víš, kde mě najdeš.
- Zatím pa. - Ahoj.
A díky.
- Brinku. - Čau Ferry, jak to jde?
O Jasona jsem se postaral. Asi vím, jak najít druhýho.
- Co u tebe? - Mattijs je v kómatu.
Noc jsem prospal u jeho lůžka. Pořád je to nahnutý.
Je otevřeno.
- Jo to seš ty. - Clau.
Boty.
Promiň.
Jak se máš?
Ty kouříš?
Začala jsem před dvěma měsíci. Teď už je to jedno.
Příští týden přejdu na crack a heroin.
Mrzí mě to.
Tvůj stav.
Můj stav?
Že jsi nemocná.
Nechci o tom mluvit.
Něco pro tebe mám.
- Prý to pomáhá na bolest svalů. - Mluvím vážně. Nestojím o lítost.
Prostě jsem ti jen něco přinesl.
Vadí mi ten tvůj pohled.
Co to je?
Nějaký blbý homeopatikum?
Díky.
Kde je John?
V obchodě.
Kdy se vrátí?
Tak takhle to je.
- Co? - Přijel jsi za Johnem.
Cože?
Vždyť jsem ti přinesl dárek, ne?
- Všechno děláš jenom pro sebe. - Dej mi pokoj.
Že se vůbec snažím.
- Snažíš? - Jo.
Očividně mě nesnášíš.
Tak ty se neukážeš pět let
a najednou myslíš, že je všechno v pohodě?
Takže je moje chyba, žes mi neřekla, že máš rakovinu?
Víš co? Padám odsud.
Sejdem se zas za deset let.
- Neobtěžuj se, to už budu mrtvá! - Tak fajn, díky bohu!
Do prdele.
Kráva jedna!
Čau Ferry.
- Všechno v pohodě? - Bezva.
A tvoje žena taky.
Už zas jedeš?
Kontroluješ si někdy mobil?
Mám otázku. Nevíš o nějakým poldovi, co si chce přivydělat?
Možná znám člověka, který by věděl.
Mám telefonní číslo jistýho Davyho.
- Potřebuju ho najít. - Telefonní číslo?
- To bude drahý. - To je jedno. Platí Brink.
- Budu se snažit. - Bezva.
Pěkná košile.
Sousedko.
Ahoj. Tys přišel.
Ale jen sám.
Jo.
Sestře nebylo dobře, tak…
To je škoda.
Poslyš, když tady pracuješ,
určitě máš trochu přehled.
A dneska bude velká párty
a lidi se budou chtít odvázat,
tak si něco vezmou, že jo?
Víš, co myslím.
Drogy.
Pro ty ani nemusíš na pouť.
Co sháníš?
Koks.
Vida, jak se hezky poznáváme, sousede.
Jenom pro sebe?
Náročnej den?
Moc toho nenamluvíš.
Takže chceš upustit páru.
Vždycky jenom koks?
Jo.
Chceš říct tajemství?
Občas musíš svoje myšlenky poslat na výlet.
Extáze?
To běžně nosíš u sebe?
No, zítra mám volno. A už to balím.
Můžeme se rozdělit.
Sousedko,
ty seš plná překvapení.
Jako tyhle tabletky.
Plné překvapení, míru a lásky.
Tak si můžeš vybrat.
Kdybys chtěl koks, zařídím to.
Nebo se mnou můžeš vyrazit na pěkný výlet.
Tohle je nejlepší tabletka,
jakou jsi kdy měl. Přísahám.
To je vzrůšo. Teď počkáme, až to začne působit.
Už to začínáš cítit?
Takže u sestry dneska nic moc?
- Musíme to teď řešit? - Ne, jestli nechceš, tak ne.
Vydržíme se bavit sotva pět minut, než si vjedeme do vlasů.
Ale ne, tak jsem to nemyslela.
Říkals, že jí nebylo dobře.
- Ale ne, jste rozhádaní? - Už pět let.
- Ne! - Jo.
Pět let?
Povídej.
Měla svatbu s mým kámošem. A v rodině máme takovou tradici,
že si na počest zemřelých dáme panáka u jejich hrobu.
Máma a táta už jsou několik roků mrtví.
- To mě mrzí. - Ne, to nemusí.
Máma byla hodná, ale otec ne.
- Byl to kretén. - No teda.
Tou dobou už jsem roky žil v Amsterdamu,
takže jsem nejezdil domů.
Co v Amsterdamu děláš?
- Podnikám. - Tajnůstkáři.
Takže po svatebním obřadu jsme šli k hrobu.
Najednou vidím na náhrobku i otcovo jméno.
Claudia ho tam nechala dodělat.
- Ne. - Jo, a já začal zuřit.
- Můj otec patřil na skládku. - A co bylo dál?
No, pak jsem udělal scénu,
vyprovokoval jsem bitku a vyhodili mě.
- Možná jsem kretén. - Ne.
Nejsi kretén. Viděla jsem, jaký doopravdy jsi.
Ten, kdo se zastane ženský, kterou ani nezná,
rozhodně není kretén. Věř mi.
A mám ji fakt rád.
To je hrozně důležitý. Já taky. Taky mám svýho bráchu hrozně ráda.
Mám bráchu. Víš, že mám bráchu?
Ty máš bráchu? Tos neříkala.
Nebo říkala? Já nevím.
- Nějak moc mluvím. - Jo, už to zabírá, že?
Jo, už to zabírá.
- Dobrý, že? - Jo, super tabletky.
Ahoj.
Chrápala jsem moc nahlas?
Když piju, začnu pak chrápat. Trapas.
- Nic jsem neslyšel. - Ještě že tak.
Sakra. Neměla jsem pít ty hnusný panáky.
- Já ti to říkal. - Já vím.
Kruci, potřebuje čůrat.
Ne. Špatný nápad.
Vyvenčil bys ji na chvilku?
- Já to neumím. - Jenom tady na cestě.
Jinak nepřestane štěkat. Už teď mi chce puknout hlava.
Prosím.
Nekoukej na mě tak.
- Jsi zlato. - Jo.
- Sáčky na hovínka jsou pod dřezem. - Co?
Sáčky jsou pod dřezem.
Pohni si.
- Jo. - To jsem já.
Mám Davyho adresu. Pošlu ti ji.
Dobře, díky.
Pojď.
Ahoj.
- Pojď sem, odepnu tě. - Ahoj, miláčku.
Pojď sem.
Ahoj, zlatíčko. Ahoj.
Ahoj. No čau.
Jsi v pohodě?
No, dvakrát jsem zvracela.
Dej si vajíčka. Jsou dobrý na játra.
Na jídlo nemám ani pomyšlení. A co ty?
Dáš si snídani?
Musím jet.
Dobře.
Včera jsem si to užila.
Já taky.
Zatím ahoj.
Zatím.
Dala bych ti pusu, ale zvracela jsem.
Ty seš číslo.
Jo?
Zásilka pro Davyho Molse.
Nechte to za dveřma. Pak si to vezmu.
To nemůžu.
Musíte to podepsat.
- Pro koho děláš? - Pro koho myslíš?
Byl to jeden z vašich.
Kdo?
Mattijs.
- Kecáš. - Byl v průseru.
Potřeboval prachy. Jeho táta ho odřízl.
Fakt. Nekecám.
- Tak proč ho střelili? - Byla to nehoda. Přísahám.
Viděl jsem zbraň a vystřelil jsem.
Kdo byl ten třetí?
Týpek z kempu.
- Od Jasona. - Jméno.
Lars.
Lars van Marken.
Prosím, kámo. Já nechci…
Jo.
Umřel.
Ferry…
- Mattijs umřel. - Jak to?
Přístroje naráz začaly pípat.
Dělali, co mohli.
- Našels toho druhého? - Jo.
Je to vyřízený.
A víš, kdo je ten třetí?
Jo.
Lars van Marken.
Ať trpí.
Pojď dál.
- Jak bylo? - No…
- Nemluvme o tom. - Vážně? Tak špatný?
- Jak ti je? - Jo, mnohem líp.
Jen jsem ležela a dala si sprchu. Jsem jako znovuzrozená.
Udělám tousty, pustím si televizi a dám si jointa.
- Přidáš se? - Jo.
Fajn, tak se posaď.
- Pivko? - Jo.
- Tady máš, zlato. - Díky.
Hrozně bych se chtěla do Amsterdamu podívat.
Tak pojedeme.
Nevím, nikdy mi to nevyšlo.
Nedávno jsem v časopise četla o mostu Magere Brug.
- Prý je nádherný. Znáš ho? - Jo, je to krása.
Já vždycky chodím do centra.
Je tam lavička. Pak si koupím sendvič a pivo.
Sedávám tam hezky o samotě.
- Co? - Hezký.
Už vím, jaký jsi.
Pod tou drsnou skořápkou je něžná duše.
Čau.
- Ahoj. - Jejda, ahoj.
Promiňte, že ruším.
Nesu ti ty vajíčka
a mám pro tebe překvapení.
Pro mě? Jé, z dětský zoo?
Dělají vynikající mléčnou rýži. Seš poklad, bráško.
Ježíši, slyšel jsem, že máš kocovinu, ale ty teda vypadáš.
Ferry, to je můj brácha.
Jo, to vidím.
- Ahoj. - Čau.
- Hodně jsem o tobě slyšel. - V dobrým?
- Jistěže ne. - Naštěstí.
- Jsem Ferry. - Ferry. Já o tobě neslyšel nic.
Dělám si srandu.
Já jsem Lars.
- Lars? - Jo.
Lidi myslí, že mě pojmenovali po Larsi Ulrichovi, ale ten měl teprv 10.
Ferry.
- Je to dobrota, to musíš zkusit. - Co? Ne.
- Stalo se něco? - Ne.
- Dej ty vajíčka do ledničky. - Jo.
Zkazily by se.
DANIELLE VAN MARKENOVÁ
Ferry, tak ty ses nově přistěhoval?
- Napořád, nebo… - Ne.
Je tu kvůli nemocné sestře.
Jo, přijel sem až z Amsterdamu.
- Je zlatý. - Z Amsterdamu?
- Jak dlouho tu jsi? - Pár dní.
Co si o nás musí myslet?
Berend se chtěl prát, Jasonovi se vloupali do chaty…
Jo. To je fakt náhoda.
- Zjistils to ty? - Jo, slyšel jsem hluk a šel se podívat.
- Mluvila jsi s Jasonem? - Volala jsem mu.
- Myslím potom. - Ne, nejspíš je u přítelkyně.
Co já vím.
Sháním ho, ale neozývá se.
Možná jenom dobře. Můj názor na něj znáš.
Neviděls ho, Ferry?
Dokdy tu jsi?
Záleží, jak půjde práce.
- A čím se živíš? - Larsi, nevyslýchej ho.
Nemůžu se zeptat na práci?
Takhle se k novým chlapům chová vždycky.
- Cateringem. - To stačí, Larsi.
- Můžeme se zase bavit? - Musím jít.
Ale no tak.
Jo, fakt už musím.
Jenom jsem ti donesl ty věci. Už půjdu.
- Jako bys měl nějaký povinnosti. - Jo, zatím pa.
Ferry, měj se.
- Ty taky. - Co to do něj vjelo?
- Promiň. - Neřeš to.
Lars je prostě svůj, ale nevím, co bych si bez něj počala.
Nechal jsem u ségry peněženku, musím tam zajet.
Dobře.
Ferry?
Všechno v pohodě?
Ty hajzle!
- Co po ségře chceš? - Nevěděl jsem, co je zač.
Nekecej.
Vašeho kámoše je mi líto. Kdybych to věděl, nepřidám se k nim.
Nechtěl jsem žádný oběti.
Nikdy nikomu nevyhrožuj, když na to nemáš.
- Prosím… - Běž do lesa.
- Prosím… - Běž.
- Prosím… - Dělej.
Prosím, vždyť jdu.
Prosím, musíš mi věřit. Ty to nechápeš.
Dělal jsem to kvůli Daan.
- Chtěl jsem jí pomoct. Dře jak blázen. - Sklapni.
- Upracuje se k smrti. - Drž hubu!
Chtěl jsem jí vrátit peníze. Máme jen…
Máme jen jeden druhýho.
Mrzí mě to.
Na kolena.
Musíš mi věřit.
Byla to jednorázová akce. Ještě mi ani nezaplatili.
Byl jsem jenom řidič.
Čau.
- Ty odjíždíš? - Jo.
Budeš bydlet u sestry?
Není to jedno?
No, já nevím…
Ani na sebe nemáme číslo, ne?
- A najednou zmizíš? - Už jsem tu skončil.
A uvidíme se ještě?
Bože, známe se dva dny a jednou jsme si zašukali.
Cos myslela? Že se vezmeme?
Kolik máš roků?
- Já myslela, že si rozumíme. - Jo, bylo to fajn.
Měj se.
Ahoj.
Ahoj, Ferry.
Zatraceně.
Jsem rád, že jsi zpátky.
Podařilo se?
Pojď.
Tos byl ty?
MRTVOLA V LOMU
Ten byl první.
Brzo objeví druhýho.
A ten poslední, van Marken?
Toho taky.
Bydlel v kempu. Nikde nikdo, žádní svědci.
Sledoval jsem ho do lesa a zastřelil ho.
Brnkačka.
Mattijsovi to ale život nevrátí.
Byl to neurotik, to všichni víme.
Ale jo…
Taky to byl hodnej kluk.
Nevíš, kdo nás podrazil?
Ne.
Prý nás už nějakou dobu sledovali. Špehovali kurýry.
Musíme změnit systém.
- Být opatrnější. - To už je vyřešený.
Nechtěl jsem nic nechat náhodě.
Fajn. Dobrá práce.
Rico řešil byznys, když jsi byl pryč.
Tak.
Napijeme se.
Poslyš.
Děkuju.
- Takhle pozdě voláš vždycky? - Ahoj.
Ahoj, Ferry.
Clau, já…
Chci ti něco říct.
Chci se omluvit za to, co se stalo na svatbě.
To je dobrý.
Jak se vede?
Umírám.
Ale dneska to šlo. Moc to nebolelo.
Ten lék, cos mi dal, pomáhá.
Byli jsme se kousek projet na kole.
Udělali jsme si steaky. Byly dobrý.
To zní fajn.
Jsem vděčná, že jsem díky tobě poznala Johna.
Bez něj by to stálo za nic.
Tak jo.
Už jsi v Amsterdamu?
Jo.
A co práce? Hotovo?
Vyřídils, cos potřeboval?
Jo.
OK.
Tak dobrou.
Dobrou, ségra.
Mám svýho bráchu hrozně ráda.
Byl jsem jenom řidič.
Kurva!
Šéf se to nesmí dozvědět.
Jestli to zjistí, podpálí to tu.
Budu mlčet. Přísahám.
Nemůžeš jednou přijet včas?
Tvoje sestra
se o tomhle nikdy nedozví.
- Už se nikdy neuvidíme. - Přísahám.
Ty už jsi pryč?
Prý ses choval divně. Jsi OK?
Ferry, kde vězíš? Jsem tu zase sám. Přijedeš?
O DVA MĚSÍCE POZDĚJI
Kde zas jsi? Máme schůzku s Maročany.
Promiň, zaspal jsem. Už jedu.
To je fuk.
Přijeď ke stadionu.
Vida, akorát včas, sráči.
Promiň.
- Tak co? - Hádej.
Už jsme tu skončili. Rico to domluvil za dobrou cenu.
Dovezou to později.
Co je to s tebou?
Nic.
Jak nic? Buď jsi protivný, opilý, nebo chodíš pozdě.
Běž domů. Dej si volno, zapiš se na kurz…
Je mi to jedno, ale něco se sebou dělej. Dej se dohromady.
Takhle jsi k ničemu.
Budu v pohodě.
- V kolik odpoledne? - V pět. Vyzvednu tě.
Na tý tvý lavičce.
Dáme si Happy Meal.
Chceme vidět péra!
Sejdeme se za půl hodiny.
Za půl hodiny sraz v hotelu.
- Neblbni! - Ty seš nudná!
- S tebou je nuda! - No tak!
- Čau, bavte se. - Díky.
Chceme vidět péra!
Ferry?
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš? - Jo, jde to.
- Co ty? - Dobrý.
Jsi v Amsterdamu.
Máme rozlučku se svobodou. Kámoška se vdává.
- Kolegyně uklízečka? - Ne, teď dělám v kadeřnictví.
- Líbí se ti v Amsterdamu? - Jo, je to tu bezva.
Je to tu fakt…
- Hezký místo. - Jo.
- Rád tě vidím. - Nápodobně.
- Jak se daří sestře? - Jo, fajn.
- Vážně? - Jo.
Usmířili jsme se. Hodně si voláme.
Daří se jí dobře.
Doktoři nevěří vlastním očím.
To jsem ráda.
- Promiň. - To bylo pěkně hnusný rozloučení.
Jo.
Sebral ses zničehonic. Chci říct…
Možná jsem moc předbíhala.
Sotva jsme se poznali.
Ale pro mě…
Ten večer a to, jak jsme si rozuměli, pro mě bylo fakt výjimečný.
Hodně jsem na to myslela.
Taky se mi to líbilo.
Ale zasloužíš si někoho lepšího.
Někoho, kdo ti dá, co hledáš.
- Co kdybych se rozhodla sama? - Čau sráči, co tu děláš?
Ty máš novou holku?
Ježíši, Rico.
Zdravím.
Rico je můj kolega. Máme tu sraz.
Jenom žádnej spěch. Jsem tu brzo.
Jsem Rico. Jeho oblíbený kolega.
- A ty? - Já jsem Danielle.
Jsem jenom jeho známá.
Jo tak známá, jasně.
Já vím. Danielle z jihu?
Je to tak poznat? Já to snad neskryju.
Jsem tu s holkama na rozlučce se svobodou.
Já si říkal, že nevypadáš na jeptišku.
- Promiň, Daan, ale musíme jít. - Snad se nestydíš?
Poslyš, Daan, odkud se znáte?
Poznali jsme se v kempu.
Ferry se staral o svou nemocnou sestru a já tam bydlím s bráchou.
- Tak pojď. - Ferry, spíme v hotelu Parklane.
Kdybys chtěl zítra zajít na kafe, ozvi se. Jsme tam na moje jméno, van Markenová.
Nebo mi klidně napiš na mobil.
Jupí, už mi to zase myslí.
Tak si to v našem krásným hlavním městě užij, Danielle.
- Díky. - Jdeme.
Počkej, Ferry, vždyť nemáš moje číslo.
Najdu tě.
Tak ahoj.
- Měj se. - Ahoj.
Vypadá to dobře.
Naložte to.
Ferry, pomůžeš jim?
- Pomoz jim sám. - Musím si zavolat.
Jo, dobře. Už jedeme.
Musíme za Brinkem.
- Proč? - Není to jedno?
Pánové, bylo mi opět potěšením.
Díky. Zatím se měj.
Jdeš, sráči?
- Brinku. - Ferry.
Co to má být?
Sedni si.
Jenom si popovídáme, abychom si něco vyjasnili
a ujistili Rica.
Prý jsi nás podvedl, ale já mu říkám, že se plete.
Ferrymu bych svěřil svůj život.
Rico se určitě spletl.
Ale máme pár otázek ohledně Larse van Markena.
Řekni mi ještě jednou, jak to přesně bylo.
To myslíte vážně? Neuvěřitelný.
Takže…
Davy říkal, že Lars je ten třetí.
Že bydlí v kempu, tak jsem si na něj počkal.
Utekl do lesa, tak jsem ho sledoval a zastřelil ho.
Jason a Davy jsou v novinách, ale van Marken ne.
Ne, byl to velkej les.
Možná ho ještě nenašli.
A co jste to dneska potkali za holku?
- Danielle. - Jo.
Prostě nějaká holka z toho kempu.
Po večerech jsem se nudil.
Danielle van Markenová.
Jo.
To jsem taky nevěděl.
Moc jsme toho nenamluvili, jestli mi rozumíš.
Opravdu?
- Ježíši, Brinku. - Jen mám o tebe starost.
Říkal jsem si, že se na jihu muselo stát něco, co tě změnilo.
Ale co? Nikdy jsi toho moc nenamluvil. To všichni víme.
Pak volal Rico a všechno do sebe zapadlo.
Lhal jsi nám o Larsovi?
- Ne. - Mně to říct můžeš.
- Ne. - Nebudu se zlobit.
- Ale potřebuju to vědět. - Nelžu.
Máme se zeptat té holky?
Ji z toho vynech.
Jde tu o mého syna.
Potřebuju to vědět.
Vážně? Vážně to chceš vědět?
Chceš znát pravdu?
Byl za tím Mattijs.
To Mattijs byl za tou loupeží.
- Jak to myslíš? - Vymyslel to Mattijs.
Byl na tebe naštvaný, že jsi mu nepomohl, když měl problémy.
To je blbost. Říkals, že nás sledovali.
Chtěl jsem tě ochránit.
- Sklapni. To je blbost. - A kdybych ti to řekl, tak co?
- Lžeš. - Okradl tě vlastní syn.
Dva jsem zabil. Třetí si to nezasloužil.
Taková je pravda.
Proč mi to děláš, Ferry?
Co?
Mám tě rád.
A o syna už jsem přišel.
Dokonči to.
Prosím.
- Udělej to pro mě a zůstane to mezi námi. - To nemůžu.
Jestli nám neřekneš, kde najdeme van Markena,
budeme se muset zeptat té holky.
Neřeknu.
Tak promiň.
Běž. Přivez tu holku.
Nedělej to těžší, než to je, Ferry.
Ferry, uklidni se.
Klid, Ferry. Nenecháme ji trpět.
- Ty zasranej zmrde. - Co?
Pobrečíme si?
Byl jsi pro mě jako otec.
Nenechám se podvádět.
Co beze mě budeš dělat? Co?
Beze mě seš nula.
Beze mě seš jenom ubohej zasranej jižan.
To se ještě uvidí.
Ani náhodou. To je nechutný.
To je hnus.
Co se tu stalo?
Mafiáni si prý vyřizovali účty. Vítejte v Amsterdamu.
Třeba je tam nějakej fešák. Můžeš po něm skočit.
- To teda ne. - Proč?
Holky…
Holky, neblbněte.
- Daan, pojď. - Jo, běžte.
Ahoj.
Mám kafe, jestli chceš.
Ne.
Já kafe nepiju. Nevím, proč jsem to včera říkala.
Tohle je stejně studený.
Daan, promiň.
Za všechno.
Hrozně jsi mi chyběla a…
Nebo chceš něco jinýho?
Kuřecí vývar.
- Kuřecí vývar? - Jo, celou noc jsem byla venku.
- Fakt bych si dala vývar. - Tak ti seženeme vývar.
- Zas tak moc se mi tu nelíbí. - Mně už taky ne.
To je dobrý. Sluší ti to.
Wesley.
Pěkná kočka.
Ahoj.
Chci vám někoho představit.
- Tak jo. - To je Danielle.
Moje přítelkyně.
- Ahoj. - Ahoj.
Přivezla jsem vám dort.
Banánový. Ten máš prý nejradši.
Jo, to má pravdu. Zlato, uvaříš kávu?
Vítej do rodiny.
- Děkuju. - Ty blázne…
Tak co, pitomo, tentokrát se zdržíš dýl?
Sedněte si.
Zlato, dones místo kafe radši šampus.
Mám to zakázaný, ale piju ho denně. Už tady přesluhuju tři měsíce.
A už jsi zkoušela ten crack?
Jednou. A nebylo to nic pro mě.
Daan má super tabletky. Můžem si dát spolu.
- Jaké? - Extázi.
Jo. Proč ne?
Máš je ještě?
- Byly od bráchy. - A má ještě?
- On je vyrábí. - Fakt?
Tak to se mu ozvu.
Haló.
Tady jsi.
Takže
ty umíš vařit.
S pár pomocníky.
Hej, kluci.
To je Ferry.
Překlad titulků: Michal Herman