Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫פרי!‬
‫איפה אתה, עכברוש קטן?‬
‫פרי?‬
‫היי, מטומטם!‬
‫בוא הנה.‬
‫פרי.‬
‫בוא לאבא שלך.‬
‫אם יש לך כזה פה גדול, למה אתה מתחבא?‬
‫ג'ק.‬
‫תחזור פנימה בבקשה.‬ ‫-תסתמי את הפה.‬
‫ג'ק.‬ ‫-פר.‬
‫אתה תעיר את כולם.‬ ‫-בוא.‬
‫תחזור פנימה. אתה צודק. זאת אשמתי.‬
‫תורידי ממני את הידיים!‬
‫קלאודיה, תראי, לקחתי את זה.‬ ‫הוא לא יוכל לפגוע בה.‬
‫תניח את זה, זה מסוכן.‬
‫היי. ג'ק.‬
‫אתה לא יודע מה אתה עושה.‬ ‫אתה שיכור מנוול ופתטי.‬
‫אני לא רוצה יותר שום קשר אליך.‬ ‫-זונה כפוית טובה!‬
‫פרי.‬ ‫-עזוב אותה!‬
‫פר. תניח את זה, ילד.‬
‫אתה מתכוון לירות באבא שלך?‬
‫עזוב אותה!‬
‫פרי, תחזור הנה.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬ ‫-פר, ילד.‬
‫ועכשיו? אה?‬
‫ג'ק, תפסיק.‬ ‫-תירה כבר, קשוח.‬
‫ג'ק.‬ ‫-תירה!‬
‫ג'ק.‬
‫אם אתה לא תירה, אני אירה.‬ ‫-ג'ק, תפסיק!‬
‫ג'ק, לא.‬
‫ג'ק! תסתכל עליי! תפסיק!‬
‫אף פעם אל תאיים על מישהו‬ ‫אם אתה לא מתכוון לעשות את זה.‬
‫אפס.‬
‫ברוכים הבאים לאמסטרדם.‬
‫אחת הערים המשובחות בעולם‬ ‫וגן עדן לחובבי תרבות.‬
‫אמסטרדם אף פעם לא ישנה,‬ ‫ויש בה משהו לכל אחד.‬
‫מועדוני חשפנות, בתי קפה, קופי שופס.‬
‫לברינק, הבוס שלי, יש הכול.‬ ‫הוא מלך חיי הלילה.‬
‫ברינק עשיר כמו שהים עמוק,‬ ‫אבל הוא תמיד נשאר אדם פשוט.‬
‫אדם ככל האדם, מסביר פנים,‬ ‫שדואג לאנשים שהוא אוהב.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫תראו את זה.‬
‫אני שיכור והוא נראה כמו בראד פיט.‬
‫אבל אם תרמה אותו, תהיה לך בעיה גדולה.‬
‫ואני זה שפותר את הבעיות.‬
‫אני אחזור מחר ויהיה לך את הכסף, כן?‬
‫אוקיי.‬
‫לא… לא!‬
‫אעשה הכול בשביל ברינק.‬
‫הוא אימץ אותי אליו כשלא הייתי שווה כלום.‬
‫הוא המנטור שלי.‬
‫הוא המנטור של כולנו. של אולף, רוברט,‬ ‫ריקו ומתיאס, הבן של ברינק.‬
‫אנחנו משפחה, חבורה צמודה.‬
‫אנחנו עובדים קשה, ומבלים הרבה.‬
‫"כל תושבי אמסטרדם…"‬
‫ברינק דואג לנו, ואנחנו דואגים זה לזה.‬
‫אני לוקח את מי שאני רוצה,‬ ‫את מה שאני רוצה, וכמה שאני רוצה.‬
‫"…מלהיות מאמסטרדם"‬
‫אני האדם המאושר בעולם.‬
‫יו.‬
‫היי.‬
‫עלי.‬ ‫-באבא.‬
‫ברינק, פרי.‬
‫היי, לא לגעת.‬
‫טעים. עוד תהיה מומחה לקבאב.‬
‫חסר לנו את קומאן.‬
‫על מה אתה מדבר? הוא לא שיחק המון זמן.‬
‫עם קומאן היינו זוכים באליפות.‬
‫אתה רציני? היית צריך להיות פרשן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הגעתם בזמן. המשחק מתחיל.‬
‫כאן. התכוונתי, מה קורה כאן.‬
‫לא ידעתי שאתה בא.‬ ‫-אני רק בודק איך הולך.‬
‫הולך טוב.‬ ‫-באמת?‬
‫שמעתי שהזן המרוקאי נגמר.‬ ‫-כן, הוא נמכר ממש טוב.‬
‫כן. לא ביקשתי ממך להזמין עוד?‬
‫הזמנתי, וגם זה נגמר.‬
‫אני אטפל בעסקים שלי ואתה תטפל בשלך.‬
‫הכול תחת שליטה כאן. אז רד ממני.‬
‫אבא, בחייך.‬ ‫-מה זאת אומרת, בחייך?‬
‫אתה יודע אצל מי ביקרנו כרגע?‬
‫אצל אטיין, החבר הטוב שלך.‬
‫הוא עדיין לא שילם, אה?‬
‫אתה נותן לו למרוח אותך. זה לא טוב!‬
‫ברינק.‬ ‫-לכולנו.‬
‫פרי ואני טיפלנו בזה בשבילך,‬ ‫אז קח את זה בתור דוגמה.‬
‫אחרת תחזור להתחנן לכסף.‬
‫אבא.‬
‫לך תביא בירות. המשחק מתחיל. קדימה.‬
‫המשחק יוצא לדרך. זה משחק חשוב לאייאקס.‬
‫תפתחו. קדימה.‬
‫ידיים על הראש!‬ ‫-ידיים למעלה!‬
‫בלי שטויות.‬
‫מי שזז, מת.‬ ‫-לכו אחורה.‬
‫ידיים על הראש.‬
‫מלא את השק. מהר.‬
‫תמשיך למלא אותו. קדימה.‬
‫קדימה!‬ ‫-תמהרו, קדימה.‬
‫תמשיך.‬
‫היי, מה אתה עושה? אידיוט מזוין.‬
‫אתה רוצה למות?‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-אבא.‬
‫קדימה, מהר יותר!‬
‫תמשיך למלא!‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-אתם מסיימים שם?‬
‫היי, אתם מסיימים שם?‬
‫והוא מאחר מדי.‬ ‫שחקני ההגנה מביטים זה על זה,‬
‫אבל סוארז תזמן את זה טוב…‬ ‫-מי אתה?‬
‫זין!‬
‫לעזאזל!‬
‫פרי.‬
‫זה לא טוב.‬
‫פרי, זה לא טוב.‬
‫תביא את המכונית.‬
‫כמעט הגענו.‬ ‫-תחזיק מעמד, ילד. תחזיק מעמד.‬
‫- מיון -‬
‫פצע ירייה בבית החזה.‬ ‫-קחו אותו ישר לחדר הניתוח.‬
‫דופק.‬ ‫-מודדת.‬
‫הגענו.‬ ‫-אתה לא יכול להיכנס.‬
‫להפעיל בלמים. להרים בספירת שלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬ ‫-אוקיי.‬
‫לחץ דם?‬ ‫-נמוך מדי.‬
‫רציתי להקשיח אותו בתור ילד,‬ ‫כדי שהוא יוכל לדאוג לעצמו.‬
‫אם היו מרביצים לו בבית הספר…‬
‫הוא גם חטף ממני, כדי שייעשה חזק יותר.‬
‫הוא תמיד היה שונה.‬
‫ולא הצלחתי להגן עליו.‬
‫לא שמתי לב.‬
‫אסור היה לי להכניס אותם. זאת אשמתי.‬
‫לא. זאת לא אשמתך.‬
‫הם ידעו לאן ללכת. הם ידעו.‬
‫הם חיכו למשחק הכדורגל.‬
‫זה לא צירוף מקרים, פר.‬
‫דרומיים.‬
‫הם מבראבנט.‬
‫כן, זה סביר מאוד.‬
‫אתה מכיר את האזור הזה.‬
‫אתה מכיר שם אנשים.‬
‫לא הייתי שם כבר שנים, ומסיבה טובה.‬
‫אני רוצה שתגלה מי עשו את זה.‬
‫ואז אני רוצה שתחסל אותם.‬
‫מי שזז, מת.‬
‫ידיים על הראש!‬
‫מי שזז, מת.‬
‫מי זה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫לך תברר.‬
‫מי אתה? מה אתה מחפש כאן?‬
‫באתי לבקר.‬ ‫-את מי?‬
‫את ג'ון ואת אחותי.‬
‫לא ראיתי אותך אף פעם. היית בכלא?‬
‫רק מטומטמים הולכים לכלא. ‬
‫אה, כן?‬ ‫-כן.‬
‫אבא שלי בכלא.‬ ‫-וזלי!‬
‫אני אנקב לך את הצמיגים, דפוק אחד.‬ ‫-לך משם.‬
‫ג'ון.‬
‫עבר הרבה זמן.‬
‫צבעת את השיער?‬
‫כבר ראית את קלאודיה?‬ ‫-באתי אליך.‬
‫"האוס אקס" נשדד. הם ירו במתיאס.‬
‫זה לא נראה טוב.‬ ‫-חרא.‬
‫נוכל לדבר?‬ ‫-מה אתה עושה כאן, לעזאזל?‬
‫אחות.‬
‫הייתי בסביבה.‬
‫בענייני עסקים.‬
‫חשבתי לעצור כאן לכוס קפה.‬ ‫-כוס אחת וזהו.‬
‫טוב, תיכנס.‬
‫תוריד את הנעליים.‬
‫כלום לא השתנה.‬
‫חכי, מותק.‬
‫כן.‬
‫מותק, אתה יכול להכין קפה?‬ ‫-בסדר.‬
‫נפלת?‬
‫בערך, כן.‬
‫הכפר נראה טוב.‬
‫אז, מה החדשות?‬
‫מה?‬ ‫-הרי לא קפצת סתם.‬
‫כמה זמן אני וג'ון נשואים?‬ ‫ארבע או חמש שנים? נו?‬
‫סוף סוף באת להתנצל.‬ ‫-נוכל פשוט לשבת בשקט?‬
‫לא. אני לא יכולה להסתכל עליך‬ ‫אם אתה לא מתנצל.‬
‫למה אני צריך להתנצל ולא את?‬ ‫-אין לי זמן לזה.‬
‫ג'ון, תעזור לי לקום.‬ ‫-קלאודיה…‬
‫תעזור לי, לעזאזל!‬ ‫-פר כרגע הגיע.‬
‫תן לה ללכת ואז נדבר.‬
‫לא, יודע מה?‬
‫אני נשארת. אתה תקום.‬
‫אלוהים אדירים… היא לא השתנתה בכלל.‬
‫לך תזדיין, כדור פרווה.‬ ‫-תשתקי לרגע.‬
‫איך הוא משוויץ במבטא שלו מאמסטרדם.‬
‫אתה עושה לי בחילה.‬ ‫-לכי תזדייני, נפוחה היסטרית שכמותך.‬
‫הנה, זה מה שאני חושבת עליך, בבון מכוער.‬
‫תמיד כזאת קשה.‬ ‫-אני?‬
‫כן.‬ ‫-חתיכת כתם שתן מכוער.‬
‫מאוד בוגר מצדך. את לא יכולה‬ ‫לסתום את הפה שלך לחמש שניות?‬
‫תתפגרי.‬
‫מתוקה, תירגעי.‬
‫תירגעי.‬
‫לך מכאן, פר. צא מכאן. תתחפף.‬
‫תתחפף!‬
‫זה בסדר, אני כאן.‬
‫הנה.‬ ‫-כן.‬
‫מה קורה?‬
‫היא חולה, פר.‬
‫יש לה גידול בראש. גדול.‬
‫מה?‬
‫זה גורם לה לשינויים קיצוניים במצב הרוח.‬
‫התקפי זעם. הרגל שלה משותקת.‬
‫ניסו להסיר אותו, אבל לא הצליחו.‬
‫נו?‬
‫נתנו לה חודשיים לחיות.‬
‫אני יכול ללכת אליה?‬
‫עזוב. היא נחה עכשיו.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬ ‫-טוב…‬
‫ברינק רוצה שאמצא כמה אנשים.‬
‫הם מטילבורג, נראה לי.‬
‫שלושה גברים. שני שודדים ונהג.‬
‫אני מחוץ לכל זה כבר כמה זמן, פר.‬ ‫הבטחתי לאחותך.‬
‫אני יודע, אבל היית בתוך זה הרבה זמן,‬ ‫אז אולי שמעת משהו.‬
‫יש לי תמונה של אחד מהם.‬
‫אולי ראית אותו פעם.‬
‫מה?‬
‫זה ג'ייסון. הבן של ג'ון קנט, מנוול אמיתי.‬
‫איפה הוא גר?‬
‫הוא ברח לכפר נופש בבלגיה בשנה שעברה.‬
‫איזה כפר?‬
‫- כפר הנופש זונדאו -‬
‫זונדאו.‬
‫סליחה, אני מחפש את ג'ייסון קנט.‬
‫ג'ייסון קנט?‬
‫את מכירה את ג'ייסון קנט?‬ ‫-לא.‬
‫תודה.‬ ‫-ג'ייסון קנט, חבר'ה?‬
‫לא, לא מכירים אותו.‬
‫סליחה, אתה מכיר מישהו בשם ג'ייסון קנט?‬
‫כן, אני חושב שהוא גר שם בבקתה‬ ‫עם הדגל האמריקאי.‬
‫שם?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫מישה?‬
‫מישה, חתולה?‬
‫בואי לאכול.‬
‫מישה?‬
‫לעזאזל.‬
‫מישה?‬
‫אוי, הנה את.‬
‫את יודעת שאסור לך לצאת. בואי הנה.‬
‫אסור לך לצאת. לא, אסור לך.‬
‫בואי הנה. תני לי נשיקה.‬
‫תאכלי.‬
‫ביי, מותק. ביי ביי.‬
‫זה טעים, מישה?‬
‫חתולה מזורגגת.‬
‫אמא, את יודעת שאני לא יכול לרוץ מהר‬ ‫עם הברכיים שלי.‬
‫שלום.‬ ‫-את עושה את זה בכוונה? כן?‬
‫אה, אתה מר…‬ ‫-פרי.‬
‫מר פרי. כן.‬
‫אתה הבעלים?‬ ‫-כן, כבר 20 שנה.‬
‫שמי פיליפ.‬
‫מקום יפה.‬
‫אני יודעת מה אתה זומם, סוטה.‬
‫אמא, זה לא אדי. זה מישהו אחר.‬
‫מצטער, היו לנו בעיות עם הדייר הקודם.‬
‫הוא צילם כאן סרטים מוזרים,‬ ‫אבל ניקינו הכול.‬
‫אבל זה לא היה נחמד. זה לא…‬
‫קדימה. תני לי את המפתח, אמא.‬
‫קדימה. המפתח.‬
‫אוף…‬
‫כלבה משוגעת.‬
‫בבקשה.‬
‫תיכנס.‬
‫תירגעי, בסדר? יופי.‬
‫כפי שאתה רואה, זה לא גדול,‬ ‫אבל כולל את כל הפינוקים המודרניים.‬
‫יש מקרר, אח, ואם נעשה חם מדי,‬
‫נוכל להשכיר לך מאוורר.‬
‫כמה השכירות?‬
‫200 לשבוע.‬
‫מזומן?‬ ‫-אלא מה?‬
‫וואו.‬
‫טוב, תודה. אה, כן.‬ ‫הסופרמרקט נסגר בעוד שעה.‬
‫ואם בא לך לצאת ולספוג קצת תרבות,‬
‫מתקיים יריד במרכז הכפר.‬
‫כן, אני יודע שזה לא הרבה, אבל זה משהו, לא?‬
‫אשים כאן את המפתחות.‬
‫זה מקום טוב בשבילם‬ ‫כדי שהם לא יילכו לאיבוד.‬
‫אז להתראות, כן? אמא, תסתובבי. הלכנו.‬
‫כן?‬
‫כן, זה אני. מה המצב?‬
‫רמות הדם שלו משתפרות,‬ ‫אבל אני לא יודע מה זה אומר.‬
‫משתפרות זה טוב, לא?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫כן. ומה איתך?‬
‫כן, מצאתי אחד מהם בכפר נופש בבלגיה.‬
‫אני יושב בקרוון מסריח‬ ‫ומחכה שהוא יחזור הביתה.‬
‫אה, זה היה מהר.‬ ‫-כן.‬
‫ג'ון עזר לי.‬
‫תחזיק מעמד שם.‬ ‫-גם אתה.‬
‫תקשיבי לי רגע.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫רק שתי דקות. בחייך.‬ ‫-בר, די כבר!‬
‫תוריד ממני את הידיים. אין לי חשק.‬
‫יש כאן מלא שוטרים. אני אקרא לשוטר.‬
‫אתה מכאיב לי.‬ ‫-יו.‬
‫היי!‬ ‫-אל תתערב, בסדר?‬
‫הוא מטריד אותך?‬
‫כן, הוא מטריד אותי.‬
‫עזוב אותה.‬
‫אני אבקש ממך יפה פעם אחת.‬
‫אל תיגע בה או שאפרק לך את כל העצמות.‬
‫אתה מבין?‬
‫עכשיו תתחפף מכאן, חתיכת אפס.‬
‫לך מכאן.‬
‫בן זונה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר. תודה.‬
‫מי זה האפס הזה?‬
‫המטרידן שלי.‬
‫האקס שלי.‬
‫או אולי אנחנו שוב ביחד. אני לא יודעת.‬ ‫זה מבלבל.‬
‫אוי, איזה בלגן.‬ ‫-אני אעזור לך.‬
‫לא, אתה לא צריך. כבר עזרת מספיק.‬
‫אי אפשר למכור את זה עכשיו.‬ ‫-לא, זה זבל.‬
‫זה מאוד יפה מצדך, תודה.‬
‫אני דניאל, דרך אגב.‬ ‫-פרי.‬
‫היי.‬
‫אוי, אני רועדת בכל הגוף.‬
‫לא ראיתי אותך פעם?‬
‫לא יודעת.‬ ‫-כפר הנופש זונדאו?‬
‫אני גרה שם.‬ ‫-כן?‬
‫שכרתי שם קרוון.‬ ‫-איזה צירוף מקרים.‬
‫את גרה בבקתה עם הדגל האמריקאי?‬
‫לא.‬ ‫-אה, ראיתי אותך יוצאת משם.‬
‫לא, אני מנקה שם. זה השכן שלי.‬
‫אה, לא ראיתי שם אף אחד אחר.‬
‫לא, הוא בדרך כלל אצל החברה שלו.‬
‫הוא יישאר אצלה הרבה זמן?‬
‫אתה החברה שלו?‬
‫סליחה, אני חוקר יותר מדי.‬
‫אני רק מנסה להכיר את השכנים.‬
‫אני גר לבד.‬ ‫-מאיפה אתה?‬
‫מאמסטרדם.‬ ‫-אתה לא נשמע ככה.‬
‫לא, במקור אני מבראבנט.‬ ‫-תזכיר לי למה עברת הנה?‬
‫בגלל אחותי.‬
‫היא חולה.‬
‫סרטן.‬
‫זה לא טוב.‬
‫מצטערת, אפשר להציע לך משהו לשתות? או אולי…‬
‫ג'וינט?‬
‫אני צריך ללכת. צריך לקום מחר מוקדם.‬
‫אוקיי.‬
‫טוב, אז אולי נתראה בכפר.‬
‫נתראה.‬ ‫-ביי.‬
‫- היי אחות, איך את מרגישה? -‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫בואי, חתולה.‬
‫הבעלים שלך לא בבית, אה?‬
‫שאקירה, בואי הנה. בואי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מצטער, הערתי אותך?‬ ‫-לא, קמתי מזמן.‬
‫מה אתה צריך?‬ ‫-שמעתי רעש מהשכן.‬
‫הדלת פתוחה. אני חושב שפרצו אליו.‬
‫לא.‬ ‫-כן. אולי כדאי שנבדוק‬
‫ונתקשר אליו.‬ ‫-כן, חכה רגע.‬
‫אשים אותה בחדר השינה.‬
‫מצטערת, היא ממש קטנה,‬ ‫אני לא רוצה שהיא תברח.‬
‫טוב, באתי.‬
‫אתה תמיד קם כזה מוקדם?‬ ‫-לא.‬
‫אני חושב ש…‬
‫השקט העיר אותי.‬
‫זה מוזר.‬
‫אוי, לא. מישה.‬ ‫-היא ברחה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי, איום ונורא.‬
‫חרא.‬
‫איזה זין. לא, אל תיגע בכלום.‬
‫אל תשאיר טביעות אצבע.‬
‫טביעות אצבע?‬ ‫-כן, בשביל השוטרים.‬
‫השוטרים?‬
‫לא כדאי שפשוט תתקשרי לבחור הזה?‬ ‫איך קוראים לו?‬
‫ג'ייסון?‬ ‫-אתה חושב?‬
‫זה הבית שלו.‬ ‫-כן.‬
‫איך ידעת שקוראים לו ג'ייסון?‬
‫את אמרת לי.‬
‫אתמול.‬
‫היי, זאת אני.‬
‫כן, מצטערת.‬
‫כן, זה ממש חשוב. הייתה פריצה.‬
‫לאן?‬ ‫-לבית שלך.‬
‫מה? מתי?‬
‫אני לא יודעת. הדלת הייתה פתוחה.‬ ‫הכול מבולגן.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-תגידי לו שיבוא הנה.‬
‫אני חושבת שכדאי שתבוא ותראה בעצמך.‬
‫אני כבר מגיע.‬ ‫-טוב.‬
‫אל תגעי בכלום.‬ ‫-אוקיי.‬
‫הוא בא?‬ ‫-איזה אידיוט.‬
‫הוא בא?‬ ‫-כן.‬
‫תמיד יש לו תלונות.‬ ‫-אז למה את עובדת בשבילו?‬
‫כי אני צריכה את הכסף.‬
‫אוי.‬
‫לא עושים דברים כאלה. זה נורא.‬
‫אתה בטח חושב שזה תמיד ככה פה.‬
‫מה שקרה אתמול, ועכשיו זה.‬
‫זה לא כזה נורא.‬
‫כן, בדרך כלל נורמלי ושקט כאן…‬
‫ונעים.‬
‫ממש כמו חופשה כל השנה.‬
‫תרצה שאעשה לך סיור? אולי אחר הצהריים?‬
‫אני לא יכול.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אני צריך לנסוע לאחותי.‬
‫אוקיי. ביי.‬
‫שדדת את המקום הלא נכון.‬
‫סע.‬
‫זין.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫אתה יכול לעצור שם בצד שמאל.‬
‫איך ידעתם איפה אנחנו?‬
‫שכרו איתנו.‬ ‫-מי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה אוהב את הביצים שלך?‬
‫אני באמת לא יודע.‬
‫חבר שלי ארגן הכול.‬ ‫-מי החבר שלך?‬
‫לך לעזאזל.‬
‫צא החוצה.‬
‫נשחק משחק. הוא נקרא "אחד מתוך שישה".‬
‫משוגע דפוק.‬
‫היי!‬
‫לעזאזל.‬
‫זין.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה עושה, בנאדם?‬
‫מי החברים שלך?‬
‫-לך תזדיין.‬
‫תפסיק לצרוח. מי השניים האחרים?‬
‫לך תזדיין!‬ ‫-זהו זה?‬
‫כן!‬ ‫-זהו זה?‬
‫כן!‬
‫ברינק מוסר ד"ש.‬
‫נבלה.‬
‫- דואר נכנס -‬
‫- אני לא חושב עליך במקלחת. עזוב אותי. -‬
‫- היי, אחי. קטעים היום. הכול טוב? -‬
‫- מתי יוצאים לאמסטרדם? -‬
‫היי.‬
‫אלוהים, תראה איך אתה נראה.‬
‫מה קרה?‬
‫נפלתי.‬ ‫-נפלת? נפלת מהר או משהו?‬
‫צריך לחטא את זה.‬ ‫-אעשה את זה אחר כך.‬
‫לא, אחרת זה יזדהם. תקבל סטפילוקוקוס.‬
‫השיער שלך ינשור.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, באמת.‬
‫צריך לטפל בזה.‬
‫בוא איתי. אתה עזרת לי,‬ ‫אז עכשיו אני רוצה לעזור לך. בוא.‬
‫שדדת בית מרקחת או מה?‬
‫אני שונאת כאבים.‬
‫אולי כדאי שתוריד את החולצה,‬ ‫עם כל השריטות האלה…‬
‫אוי…‬
‫טוב, אני אנסה להיות עדינה.‬
‫כן, סליחה.‬
‫מה שלום אחותך?‬
‫בסדר.‬
‫נפלת אצלה?‬
‫אתם לא ממש קרובים זה לזה, אה?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫כשאני מזכירה אותה, השרירים שלך מתכווצים.‬
‫אנחנו לא ממש קרובים, לא.‬
‫זה תמיד היה ככה?‬
‫אנשים משתנים.‬
‫זה נחמד, לא?‬
‫שלמרות הכול, אתה כאן בשבילה. זה מה שמשנה.‬
‫נראה לי שזה יספיק לבינתיים.‬
‫אני אביא חולצה כדי שלא תצטרך לצאת ככה.‬
‫קניתי אותה בשביל ברנד אבל הוא לא אהב אותה.‬
‫טוב, אתה יכול לשמור אותה.‬
‫יש לי משהו נגד הכאבים.‬
‫זה עשוי מאגוזי לוז. איפה שמתי את זה?‬
‫כן, הנה.‬
‫היה מבצע. קנה שניים, קבל אחד.‬
‫אז תוכל לתת את זה לאחותך. אולי זה יעזור.‬
‫תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫הייתי שמחה לדבר,‬ ‫אבל שאקירה עוד לא עשתה את הצרכים שלה‬
‫ואני צריכה לפתוח את הדוכן בארבע.‬
‫בסדר.‬
‫מתוקה, בואי.‬
‫בואי.‬
‫הלילה זה הלילה האחרון של היריד.‬
‫אם תרצה לעשות משהו כיפי עם אחותך.‬
‫יהיו זיקוקים. זאת תהיה מסיבה.‬
‫ותקבלו ממני צמר גפן מתוק בחינם, אוקיי?‬
‫טוב, איך שיתחשק לך.‬ ‫אתה יודע איפה אני אהיה.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫תודה.‬
‫ברינק.‬ ‫-היי, פר, מה קורה?‬
‫טיפלתי בג'ייסון. אני חושב שאני יודע‬ ‫איפה למצוא את הבחור השני.‬
‫מה איתך?‬ ‫-מתיאס בתרדמת כרגע.‬
‫ישנתי ליד המיטה שלו אתמול בלילה.‬ ‫הוא עדיין לא יצא מכלל סכנה.‬
‫פתוח.‬
‫אה, זה אתה.‬ ‫-קלאו.‬
‫נעליים.‬
‫סליחה.‬
‫איך הולך?‬
‫לא ידעתי שאת מעשנת.‬
‫התחלתי לפני חודשיים. מה זה משנה?‬
‫בשבוע הבא אעבור לקראק והרואין.‬
‫אני מצטער.‬
‫על הדבר הזה שלך.‬
‫הדבר הזה שלי?‬
‫על המחלה שלך.‬
‫לא נדבר עליה.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫זה אמור להקל על כאבי שרירים.‬ ‫-אני רצינית. אל תרחם עליי.‬
‫בסך הכול הבאתי לך משהו.‬
‫זה האופן שבו אתה מסתכל עליי.‬
‫מה זה?‬
‫איזו שטות הומאופתית?‬
‫תודה.‬
‫איפה ג'ון?‬
‫בחנות.‬
‫מתי הוא חוזר?‬
‫אה, אז זה העניין.‬
‫מה?‬ ‫-בגלל זה באת.‬
‫היי, מה?‬
‫הבאתי לך משהו, לא?‬
‫אתה תמיד כזה אנוכי.‬ ‫-אז לכי תזדייני.‬
‫למה אני טורח להתאמץ בכלל?‬
‫אתה מתאמץ?‬ ‫-כן.‬
‫ברור שאת לא סובלת אותי.‬
‫אתה לא מבקר אצלי במשך חמש שנים‬
‫ואז אתה חושב שהכול שוב בסדר?‬
‫אז זאת אשמתי שלא סיפרת לי שיש לך סרטן.‬
‫יודעת מה? אני הולך.‬ ‫נתראה שוב בעוד עשר שנים.‬
‫אל תטרח, כבר אהיה מתה.‬ ‫-אז ברוך שפטרנו!‬
‫לעזאזל.‬
‫בת זונה!‬
‫היי, פר.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-נהדר.‬
‫וגם אשתך נהדרת.‬
‫אתה שוב עוזב?‬
‫אתה לא בודק את הטלפון שלך?‬
‫יש לי שאלה. אתה מכיר שוטרים‬ ‫שירצו להרוויח קצת מהצד?‬
‫אני אולי מכיר מישהו שמכיר מישהו.‬
‫יש לי מספר טלפון של מישהו בשם דייבי.‬
‫אני רוצה לדעת איפה הוא גר.‬ ‫-מספר טלפון?‬
‫זה יעלה לך.‬ ‫-לא משנה. ברינק משלם.‬
‫אראה מה אוכל לעשות.‬ ‫-יופי.‬
‫חולצה יפה.‬
‫שכנה.‬
‫היי, באת.‬
‫ולבד.‬
‫כן.‬
‫כן, אחותי לא הרגישה כל כך טוב, אז…‬
‫כמה חבל.‬
‫בנימה אחרת, את עובדת כאן‬ ‫ואני מניח שאת רואה דברים.‬
‫יש מסיבה גדולה הלילה‬
‫ואנשים אולי ירצו להשתחרר קצת‬
‫ולקחת משהו, נכון?‬
‫את מבינה אותי.‬
‫סמים.‬
‫אתה לא צריך לבוא ליריד בשביל זה.‬
‫מה אתה מחפש?‬
‫לבן.‬
‫ובכן, שכן, אנחנו לומדים להכיר זה את זה.‬
‫רק בשבילך?‬
‫יום קשה, אני מניחה.‬
‫אתה לא פטפטן גדול.‬
‫אז אתה רוצה לשחרר קיטור.‬
‫תמיד קוקאין?‬
‫כן.‬
‫שאספר לך סוד?‬
‫לפעמים אתה צריך לצאת לחופשה בתוך הראש שלך.‬
‫אקסטזי?‬
‫הוא תמיד עלייך?‬
‫טוב, אני בחופש מחר, וסיימתי כאן.‬
‫נוכל לחלוק.‬
‫שכנה…‬
‫את מלאה בהפתעות.‬
‫ממש כמו הגלולות האלה.‬
‫מלאות הפתעות, שלווה ואהבה.‬
‫אז אתה יכול לבחור.‬ ‫אם תרצה קוקאין אני יכולה לארגן לך.‬
‫או שתוכל להצטרף אליי לחופשה נחמדה.‬
‫זאת באמת הגלולה הכי טובה שלקחת אי פעם.‬ ‫אני נשבעת.‬
‫אוי, זה מרגש. עכשיו נחכה שזה יתחיל לפעול.‬
‫אתה מתחיל להרגיש את זה?‬
‫אז אחותך לא הרגישה טוב?‬
‫חייבים לדבר על זה עכשיו?‬ ‫-לא אם אתה לא רוצה.‬
‫אני מדבר איתה חמש דקות‬ ‫ואז אנחנו מתחילים לריב.‬
‫לא, לא התכוונתי לזה.‬ ‫אמרת שהיא לא מרגישה טוב?‬
‫אה, היה לכם ריב.‬ ‫-שנמשך כבר חמש שנים.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫חמש שנים?‬
‫ספר לי.‬
‫היא התחתנה עם חבר שלי‬ ‫ולפי המסורת המשפחתית שלנו,‬
‫אנחנו מכבדים את המתים‬ ‫בכך שאנו שותים בקבר שלהם.‬
‫וההורים שלי מתו לפני שנים.‬
‫אוי, כמה נורא.‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫אמא שלי, כן, אבל לא אבא שלי.‬
‫הוא היה מנוול.‬ ‫-חבל.‬
‫כבר חייתי באמסטרדם באותו זמן,‬ ‫אז לא הייתי בבית כמה שנים.‬
‫מה אתה עושה באמסטרדם?‬
‫אני איש עסקים.‬ ‫-כמה מסתורי.‬
‫אז אחרי טקס החתונה, הלכנו לקבר.‬
‫פתאום אני רואה שהשם של אבא שלי‬ ‫חקוק על המצבה.‬
‫קלאודיה הוסיפה לשם את אבא שלי.‬
‫לא.‬ ‫-כן, ואני רתחתי מזעם.‬
‫אבא שלי צריך להיות במזבלה.‬ ‫-ומה קרה אז?‬
‫אז עשיתי מזה עניין גדול,‬
‫התחלתי לריב איתה, והיא זרקה אותי החוצה.‬
‫אולי אני אידיוט.‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא אידיוט. למדתי להכיר אותך.‬
‫כל מי שנחלץ לעזרת אישה שהוא לא מכיר‬
‫הוא לא אידיוט. תאמין לי, לא אידיוט.‬
‫ואני באמת אוהב אותה.‬
‫זה כל כך חשוב. גם אני.‬ ‫אני אוהבת את אחי מאוד.‬
‫יש לי אח. סיפרתי לך שיש לי אח?‬
‫יש לך אח? לא אמרת, לא.‬
‫אמרת שיש לך אח? אני לא יודע.‬
‫אני מדבר הרבה.‬ ‫-זה מתחיל לפעול, אה?‬
‫כן. זה מתחיל לפעול.‬
‫נחמד, נכון?‬ ‫-כן, גלולות כיפיות.‬
‫היי.‬
‫נחרתי יותר מדי חזק?‬
‫כשאני שותה, אני מתחילה לנחור. זה מביך.‬
‫לא שמעתי כלום.‬ ‫-מזלך.‬
‫אוי, חרא. חבל שנגעתי בשוטים האלה.‬
‫הזהרתי אותך, נכון?‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היא צריכה להשתין.‬
‫אוי, לא. רעיון רע.‬
‫אתה יכול לצאת איתה החוצה?‬
‫אני לא יודע איך עושים את זה.‬ ‫-רק לך במורד הרחוב.‬
‫אחרת היא תמשיך לנבוח‬ ‫והראש שלי מתפוצץ גם ככה.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תסתכלי עליי ככה.‬
‫אתה מתוק.‬ ‫-כן.‬
‫השקיות לאיסוף הקקי מתחת לכיור.‬
‫היי, תמהרי.‬
‫כן.‬ ‫-זה אני.‬
‫השגתי את הכתובת של דייבי. אני אסמס לך.‬
‫טוב, תודה.‬
‫בואי.‬
‫היי.‬
‫בואי הנה, אני אשחרר אותך.‬ ‫-היי, מתוקה.‬
‫בואי הנה.‬
‫היי, מתוקה. שלום.‬
‫שלום. היי.‬
‫את בסדר?‬
‫טוב… רק הקאתי פעמיים.‬
‫תאכלי ביצים. זה טוב לכבד.‬
‫אני לא יכולה לחשוב על אוכל כרגע. ואתה?‬
‫תרצה לאכול כאן ארוחת בוקר?‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫אוקיי.‬
‫כן, נהניתי מאוד אתמול בלילה.‬
‫גם אני.‬
‫נתראה אחר כך?‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫כן, הייתי רוצה לנשק אותך אבל כרגע הקאתי.‬
‫את בחורה מוזרה.‬
‫כן?‬
‫חבילה לדייבי מולס.‬
‫תשאיר אותה מחוץ לדלת. אקח אותה אחר כך.‬
‫לא, אני לא יכול.‬
‫אני צריך שתחתום לי.‬
‫אצל מי אתה עובד?‬ ‫-אצל מי נראה לך?‬
‫אצל אחד האנשים שלכם.‬
‫מי?‬
‫מתיאס.‬
‫אתה משקר.‬ ‫-הוא הסתבך.‬
‫הוא היה צריך כסף. אבא שלו לא נתן לו.‬
‫זאת האמת.‬
‫אז למה הוא נורה?‬ ‫-זאת הייתה תאונה. אני נשבע.‬
‫ראיתי אקדח אז יריתי.‬
‫מי השלישי?‬ ‫-מישהו מהכפר.‬
‫אחד החברים של ג'ייסון.‬ ‫-שם.‬
‫לארס.‬
‫לארס ון מארקן.‬
‫בבקשה אחי, אני לא רוצה…‬
‫יו.‬
‫הוא מת.‬
‫פר…‬
‫מתיאס מת.‬ ‫-מה?‬
‫המכשיר התחיל להרעיש, לצפצף.‬
‫הם ניסו הכול.‬
‫מצאת את הבחור השני?‬ ‫-כן.‬
‫זה טופל.‬
‫ואתה יודע מי השלישי?‬
‫כן.‬
‫לארס ון מארקן.‬
‫תדאג שהוא יסבול.‬
‫תיכנס.‬
‫איך היה?‬ ‫-טוב…‬
‫בואי נשנה נושא.‬ ‫-באמת? כזה יום גרוע?‬
‫איך את מרגישה?‬ ‫-הרבה יותר טוב.‬
‫הלכתי לנוח קצת, התקלחתי. אני בנאדם חדש.‬
‫אני הולכת להכין טוסטים‬ ‫ולעשן ג'וינט מול הטלוויזיה.‬
‫תרצה להצטרף?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי, אז לך תשב.‬
‫בירה?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה, מותק.‬ ‫-תודה.‬
‫אשמח לנסוע לאמסטרדם פעם.‬
‫אז ניסע.‬
‫אני לא יודעת, זה אף פעם לא קורה.‬
‫לא מזמן קראתי על "הגשר הרזה" במגזין.‬
‫הוא אמור להיות נחמד. אתה מכיר אותו?‬ ‫-הוא מאוד יפה.‬
‫אישית, אני אוהב להישאר במרכז.‬
‫יש לי ספסל קבוע. אני קונה כריך ובירה.‬
‫אני יושב לי שם, ואף אחד לא מטריד אותי.‬
‫מה?‬ ‫-נחמד.‬
‫אני מבינה מי אתה.‬
‫מתחת לחזות הקשוחה פועם לב רגיש.‬
‫היי.‬
‫-שלום, היי.‬
‫מצטער על ההפרעה.‬
‫הבאתי לך את הביצים, וגם הפתעה.‬
‫בשבילי? אה, מפינת הליטוף.‬
‫זה כל כך טעים, זה פודינג אורז.‬ ‫אתה מתוק, אח קטן.‬
‫נשמעת בטלפון כאילו שיש לך הנגאובר,‬ ‫אבל עכשיו כשאני רואה אותך…‬
‫פר, זה אחי.‬
‫כן, הבנתי.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫שמעתי עליך הרבה.‬ ‫-דברים טובים?‬
‫לא, כמובן שלא.‬ ‫-מזלך.‬
‫פרי.‬ ‫-פרי.‬
‫אתה חדש לי.‬
‫כן, אני צוחק.‬
‫אני לארס.‬
‫לארס?‬ ‫-כן.‬
‫חושבים שקראו לי על שם לארס אולריך,‬ ‫אבל הוא היה בן עשר כשנולדתי.‬
‫פר.‬
‫זה כל כך טוב, אתה חייב לנסות את זה.‬ ‫-מה? לא.‬
‫משהו לא בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫שים את הביצים במקרר.‬ ‫-כן.‬
‫אבל במזג האוויר הזה…‬
‫- דניאל ון מארקן -‬
‫אז, פרי, עברת הנה לא מזמן?‬
‫באופן קבוע, או…?‬ ‫-לא.‬
‫הוא בא לטפל באחותו החולה.‬
‫כן, הוא בא במיוחד מאמסטרדם.‬
‫זה ממש מתוק.‬ ‫-מאמסטרדם?‬
‫לפני כמה זמן הגעת?‬ ‫-כמה ימים.‬
‫תאר לך מה הוא חושב עלינו.‬
‫ברנד חיפש לריב,‬ ‫ומישהו פרץ לבקתה של ג'ייסון.‬
‫כן. איזה צירוף מקרים.‬
‫אתה גילית את הפריצה?‬
‫כן, שמעתי רעש והלכתי לבדוק.‬
‫שמעת מג'ייסון?‬ ‫-התקשרתי אליו לספר לו.‬
‫לא, אחרי זה.‬ ‫-לא, הוא בטח עם החברה שלו.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מחפש אותו, אבל הוא לא עונה.‬
‫אולי זה לטובה. אתה יודע מה אני חושבת עליו.‬
‫אתה ראית את ג'ייסון, פרי?‬
‫כמה זמן תישאר כאן?‬
‫תלוי בעסקים שלי.‬
‫במה אתה עוסק?‬ ‫-לארס, אל תחקור אותו.‬
‫אסור לשאול על העבודה שלו?‬
‫הוא תמיד חוקר את החברים החדשים שלי.‬
‫הסעדה.‬ ‫-מספיק לך, לארס?‬
‫אפשר להפסיק עכשיו?‬ ‫-אני צריך ללכת.‬
‫היי, בחייך.‬
‫כן, לא, אני באמת צריך ללכת.‬
‫רק באתי למסור לך את אלה. אני צריך ללכת.‬
‫כאילו שיש לך איפה להיות.‬ ‫-כן, ביי, דני.‬
‫פרי, עד הפעם הבאה.‬
‫בטח.‬ ‫-כן. מה קרה לו פתאום?‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫לארס הוא טיפוס, אבל אני לא יודעת‬ ‫מה הייתי עושה בלעדיו.‬
‫השארתי את הארנק שלי אצל אחותי,‬ ‫אני חייב לחזור.‬
‫אוקיי.‬
‫היי, פר?‬
‫אנחנו בסדר, נכון?‬
‫ממזר מלוכלך.‬
‫מה עשית עם אחותי?‬
‫לא ידעתי שהיא אחותך.‬ ‫-תשתוק.‬
‫אני מצטער על החבר שלך.‬ ‫אם הייתי יודע, לא הייתי משתתף בזה.‬
‫לא רציתי שמישהו ייפגע.‬
‫אף פעם אל תאיים על מישהו‬ ‫אם אתה לא מתכוון לעשות את זה.‬
‫בבקשה…‬ ‫-תיכנס ליער.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לך.‬
‫בבקשה. אני הולך.‬
‫בבקשה. אתה חייב להאמין לי. אתה לא מבין.‬
‫עשיתי את זה בשביל דני.‬
‫רציתי לעזור.‬
‫היא עובדת קשה מדי.‬ ‫-תשתוק.‬
‫היא עובדת קשה מדי, אוקיי?‬ ‫-תשתוק!‬
‫רציתי להחזיר לה את הכסף.‬ ‫יש לנו רק זה את זה, אוקיי?‬
‫יש לנו רק זה את זה.‬
‫אני מצטער.‬
‫רד על הברכיים.‬
‫אתה חייב להאמין לי.‬
‫זה היה משהו חד-פעמי.‬ ‫הם אפילו עוד לא שילמו לי.‬
‫הייתי רק הנהג.‬
‫היי.‬
‫אתה עוזב?‬ ‫-כן.‬
‫תישאר אצל אחותך?‬
‫זה משנה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אין לנו את מספרי הטלפון זה של זה, נכון?‬
‫אתה פשוט קם והולך?‬ ‫-סיימתי כאן.‬
‫ואנחנו עדיין נתראה?‬
‫אנחנו מכירים יומיים והזדיינו פעם אחת.‬
‫חשבת שאנחנו הולכים להתחתן?‬
‫בת כמה את?‬
‫חשבתי שהיה בינינו משהו.‬ ‫-כן, זה היה כיף.‬
‫ביי.‬
‫היי.‬
‫היי, פר.‬
‫קיבינימט.‬
‫אני שמח שחזרת.‬
‫זה הסתדר?‬
‫בוא.‬
‫אתה אחראי לזה?‬
‫זה הבחור הראשון.‬
‫הם ימצאו את השני בקרוב.‬
‫והאחרון? ון מארקן?‬
‫גם אותו.‬
‫הוא גר בכפר הנופש. רחוק מכולם.‬
‫רדפתי אחריו לתוך היער ויריתי בו שם.‬
‫קלי קלות.‬
‫זה לא יחזיר את מתיאס, כמובן.‬
‫הוא היה בחור נוירוטי, כולנו יודעים זאת.‬
‫אבל כן…‬
‫כן, הוא גם היה ילד טוב.‬
‫אתה יודע מי הלשין עלינו?‬
‫לא.‬
‫הם אמרו שצפו בנו במשך תקופה,‬ ‫שהם עקבו אחרי הבלדרים.‬
‫אנחנו צריכים לשנות את השיטה.‬
‫להיות זהירים יותר.‬ ‫-זה טופל.‬
‫רציתי לנקוט צעדים ליתר ביטחון.‬
‫טוב. יפה.‬
‫ריקו טיפל בעסקים בזמן שלא היית.‬
‫אז…‬
‫בוא נשתה.‬
‫היי, בנאדם.‬
‫תודה.‬
‫אתה תמיד מתקשר בשעות כאלה?‬ ‫-היי.‬
‫היי, פרי.‬
‫קלאו, אני…‬
‫רציתי לומר לך משהו.‬
‫אני רוצה להתנצל על מה שקרה בחתונה שלך.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה נשמע?‬
‫אני גוססת.‬
‫אבל היה לי יום טוב. לא הרבה כאבים.‬
‫מה שנתת לי עזר.‬
‫ג'ון ואני רכבנו קצת באופניים.‬
‫אכלנו סטייקים. זה היה טוב.‬
‫יופי.‬
‫אם אני אסירת תודה על משהו,‬ ‫זה על כך שבזכותך הכרתי את ג'ון.‬
‫בלעדיו הכול היה חסר טעם.‬
‫אוקיי.‬
‫חזרת לאמסטרדם?‬ ‫-כן.‬
‫סיימת עם העניינים שלך?‬
‫הצלחת לעשות מה שבאת לעשות?‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אז לילה טוב.‬
‫לילה טוב, אחות.‬
‫אני אוהבת את אחי כל כך.‬
‫הייתי רק הנהג.‬
‫זין!‬
‫אסור שהבוס שלי יגלה על זה.‬
‫אם זה יקרה, הוא ישרוף את המקום הזה.‬
‫אני לא אדבר. אני נשבע.‬
‫אתה מתכוון לאחר כל יום?‬
‫אחותך…‬
‫אסור שהיא תגלה על זה.‬
‫ואתה לא תראה אותי יותר לעולם.‬ ‫-אני נשבע.‬
‫פרי, כבר יצאת?‬
‫ריקו אמר שאתה מתנהג מוזר. הכול בסדר?‬
‫פרי, איפה אתה? אני שוב לבד כאן. אתה מגיע?‬
‫- כעבור חודשיים -‬
‫מה עכשיו? יש לנו פגישה עם המרוקאים.‬
‫מצטער, לא התעוררתי בזמן. אני בא.‬
‫לא משנה.‬
‫תגיע לאצטדיון.‬
‫הגעת בזמן, שמוק.‬
‫מצטער.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה נראה לך?‬
‫סיימנו כאן.‬ ‫ריקו ארגן את העסקה, ובמחיר טוב.‬
‫המסירה תהיה מאוחר יותר.‬
‫בנאדם, מה עובר עליך?‬
‫שום דבר.‬
‫מה זאת אומרת, שום דבר? אתה או עצבני,‬ ‫או שיכור, או מגיע באיחור.‬
‫לך הביתה. צא לחופשה, תירשם לקורס.‬
‫לא אכפת לי מה, אבל תעשה משהו.‬ ‫תתאפס על עצמך.‬
‫אחרת אתה חסר תועלת עבורי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫באיזה שעה מאוחר יותר?‬ ‫-חמש. אני אאסוף אותך.‬
‫ליד הספסל שלך.‬
‫נקנה ארוחת ילדים.‬
‫"אנחנו רוצות לראות זין‬
‫אנחנו רוצות לראות זין‬
‫אנחנו רוצות לראות זין‬‫"‬
‫נתראה עוד חצי שעה.‬
‫לא, נתראה עוד חצי שעה במלון.‬
‫לא, אל תהיי כזאת.‬ ‫-את כזאת משעממת.‬
‫כזאת משעממת.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫היי, תעשו חיים!‬ ‫-תודה.‬
‫"אנחנו רוצות לראות זין‬‫"‬
‫פרי?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-כן, טוב.‬
‫ואתה?‬ ‫-כן.‬
‫הגעת לאמסטרדם.‬
‫מסיבת רווקות. חברה שלי לעבודה מתחתנת.‬
‫חברה מנקה?‬ ‫-לא, אני עובדת עכשיו בסלון תסרוקות.‬
‫את אוהבת את אמסטרדם?‬ ‫-כן, נהדר כאן.‬
‫ממש…‬
‫זה מקום נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-כן.‬
‫מה שלום אחותך?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫כן, השלמנו. אנחנו מדברים הרבה בטלפון.‬
‫מצבה טוב.‬
‫היא מראה לרופאים ממה היא עשויה.‬
‫יופי לה.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-בחיי, כזאת פרידה מחורבנת לא חוויתי בחיים.‬
‫כן.‬
‫זה ממש פגע בי. כלומר…‬
‫אולי באמת התלהבתי יותר מדי.‬
‫הרי רק נפגשנו.‬
‫אבל כן, אני…‬
‫הלילה ההוא, והקליק שהיה בינינו,‬ ‫זה היה מיוחד עבורי.‬
‫אז כן, חשבתי על זה הרבה.‬
‫אני גם אהבתי את זה.‬
‫אבל מגיע לך מישהו טוב יותר ממני.‬
‫מישהו שייתן לך מה שאת צריכה.‬
‫תרשה לי להחליט על זה בעצמי?‬ ‫-היי, שמוק, מה זה?‬
‫יש לך חברה שאני לא יודע עליה?‬
‫בחייך, ריקו…‬
‫שלום.‬
‫ריקו הוא חבר לעבודה. קבענו להיפגש כאן.‬
‫יש זמן. הקדמתי.‬
‫אני ריקו. החבר הכי טוב שלו.‬
‫ואת?‬ ‫-אני דניאל.‬
‫אנחנו רק מכרים.‬ ‫-אה, רק מכרים, כן.‬
‫אני מבין. דניאל מבראבנט?‬
‫זה כזה ברור? אני לא יכולה להסתיר את זה.‬
‫באתי למסיבת רווקות עם חברות.‬
‫כן, לא חשבתי שאת נראית כמו נזירה.‬
‫מצטער, דן, אני צריך ללכת.‬ ‫-אתה נבוך?‬
‫תגידי, דן…‬
‫איך נפגשתם?‬
‫הכרנו בכפר נופש.‬
‫פרי טיפל באחותו החולה ואני גרה שם עם אחי.‬
‫בוא נזוז.‬ ‫-פר, אנחנו מתאכסנות במלון פארקליין.‬
‫אם תרצה להיפגש לקפה מחר, תודיע לי.‬
‫ההזמנה על שמי, ון מארקן.‬
‫אבל תוכל גם לסמס לי וזהו.‬
‫אני תמיד בודקת.‬
‫אז תעשי חיים בבירה היפהפייה שלנו, דניאל.‬
‫תודה.‬ ‫-בוא.‬
‫אבל פר, לא נתתי לך את המספר שלי.‬
‫אני אמצא אותך.‬
‫ביי.‬
‫להתראות.‬ ‫-כן.‬
‫הכול נראה טוב.‬
‫תעמיסו.‬
‫פר, תוכל לעזור?‬
‫עשה את זה בעצמך.‬ ‫-אני צריך לעשות שיחה.‬
‫כן, בסדר. אנחנו באים.‬
‫צריך לנסוע לברינק.‬
‫למה?‬ ‫-זה משנה?‬
‫רבותיי, היה תענוג, כרגיל.‬
‫תודה. עד הפעם הבאה.‬
‫אתה בא, שמוק?‬
‫ברינק.‬ ‫פרי.‬
‫מה זה?‬
‫שב.‬
‫אני רק רוצה לברר משהו‬
‫כדי להרגיע את ריקו.‬
‫הוא אומר ששיקרת לנו.‬ ‫אני לא חושב שזה אפשרי.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני סומך על פרי בחיי.‬
‫ריקו בטוח טועה.‬
‫אבל עדיין יש לנו כמה שאלות‬ ‫לגבי לארס ון מארקן.‬
‫ספר לי שוב…‬
‫איך זה בוצע בדיוק.‬
‫אלוהים אדירים, באמת? לא ייאמן.‬
‫אז…‬
‫דייבי אמר שלארס הוא האיש השלישי.‬ ‫הוא גר בכפר הנופש.‬
‫נסעתי לשם, חיכיתי לו.‬
‫הוא ברח ליער, רדפתי אחריו ויריתי בו.‬
‫ג'ייסון ודייבי הופיעו בעיתון,‬ ‫אבל ון מארקן לא.‬
‫לא, כי זה יער גדול.‬
‫אולי עוד לא מצאו אותו.‬
‫מי הבחורה שאיתה דיברת אחר הצהריים?‬
‫דניאל.‬ ‫-אה, כן.‬
‫היא סתם בחורה מכפר הנופש.‬
‫השתעממתי שם בלילה.‬
‫דניאל ון מארקן.‬
‫כן.‬
‫גם את זה לא ידעתי.‬
‫לא דיברנו הרבה, אם אתה מבין אותי.‬
‫באמת?‬
‫בחיי, ברינק…‬ ‫-אני דואג לך.‬
‫חשבתי שקרה משהו בבראבנט ששינה אותך.‬
‫אבל מה? אף פעם לא היית פטפטן גדול.‬ ‫כולנו יודעים את זה.‬
‫ואז ריקו התקשר והכול התבהר.‬
‫שיקרת לגבי לארס?‬
‫לא.‬ ‫-אתה יכול לומר לי.‬
‫לא.‬ ‫-אני לא אכעס.‬
‫אבל אני צריך לדעת.‬ ‫-אני לא משקר.‬
‫שנלך ונשאל את הבחורה?‬
‫אל תערבו אותה בזה.‬
‫זה קשור לבן שלי.‬
‫אני צריך לדעת.‬
‫אתה רוצה לדעת? אתה באמת רוצה לדעת?‬
‫אתה רוצה לדעת את האמת?‬
‫זה היה מתיאס.‬
‫מתיאס הוא זה שתכנן את השוד.‬
‫מה אתה אומר לי?‬ ‫-מתיאס היה האחראי.‬
‫הוא כעס עליך כי לא רצית לעזור לו‬ ‫בבלגן שלו.‬
‫זה בולשיט. אמרת שעקבו אחרינו.‬
‫אמרתי את זה כדי לגונן עליך.‬
‫די כבר. אתה מדבר שטויות.‬ ‫-מה היית עושה אם הייתי מספר לך?‬
‫אתה משקר.‬ ‫-הבן שלך שדד אותך.‬
‫יריתי בשניים מהם. לשלישי לא מגיע למות.‬
‫זאת האמת.‬
‫למה אתה עושה את זה, פר?‬
‫אה?‬
‫אני אוהב אותך, בנאדם.‬
‫וכבר איבדתי בן אחד.‬
‫סיים את העבודה.‬
‫אני מבקש.‬
‫עשה זאת בשבילי, וזה יישאר בינינו.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אם לא תגיד לי איפה נוכל למצוא את ון מארקן…‬
‫נצטרך לשאול את הבחורה.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אז אני מצטער.‬
‫תביא את הבחורה. מלון פארקליין.‬
‫אל תקשה עלינו, פר.‬
‫פרי, תירגע, בנאדם.‬
‫תירגע, פר, לא נגרום לה לסבול.‬
‫נבלה מזוינת שכמותך.‬ ‫-מה?‬
‫אתה הולך לבכות?‬
‫היית לי כמו אבא, בנאדם.‬
‫לא ארשה שישקרו לי.‬
‫מה תעשה בלעדיי?‬
‫בלעדיי, אתה כלום.‬
‫בלעדיי, אתה ילד מטונף ואבוד מבראבנט.‬
‫עוד נראה.‬
‫לא ממש. זה מגעיל.‬
‫ממש דוחה.‬
‫מה קרה כאן?‬
‫חיסול של המפיה, כנראה.‬ ‫ברוכות הבאות לאמסטרדם.‬
‫אולי שוכב שם איזה בחור חמוד.‬ ‫תוכלי לשכב עליו.‬
‫לא!‬ ‫-למה?‬
‫בנות…‬
‫בנות, ברצינות…‬
‫דן, בואי.‬ ‫-תעלו.‬
‫היי.‬
‫יש לי קפה אם את רוצה.‬
‫לא.‬
‫אני אפילו לא אוהבת קפה.‬ ‫לא יודעת למה אמרתי את זה.‬
‫הקפה הזה התקרר ממילא.‬
‫דן, אני מצטער.‬
‫על הכול.‬
‫התגעגעתי אלייך מאוד ואני…‬
‫את רוצה משהו אחר?‬
‫מרק עוף.‬
‫מרק עוף?‬ ‫-כן, הייתי בחוץ כל הלילה.‬
‫ממש בא לי מרק עוף.‬ ‫-אז תקבלי מרק עוף.‬
‫אני לא באמת אוהבת את אמסטרדם.‬ ‫-גם אני כבר לא.‬
‫בואי. את נראית נהדר.‬
‫וזלי.‬
‫בחורה שווה.‬
‫היי.‬
‫כן, רציתי להכיר לכם מישהי.‬
‫אוקיי.‬ ‫-זאת דניאלה.‬
‫היא החברה שלי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫הבאתי עוגה.‬
‫עוגת בננה. פרי אמר שאת אוהבת אותה.‬
‫כן, זה נכון. מותק, תוכל להכין קפה?‬
‫ברוכה הבאה למשפחה.‬
‫תודה.‬ ‫-משוגע אחד.‬
‫אם ככה…‬
‫תישאר קצת יותר הפעם, חתיכת טמבל? שבו.‬
‫מותק, תביא שמפניה במקום קפה.‬
‫אסור לי, אבל אני שותה את זה כל יום.‬
‫בינתיים שרדתי שלושה חודשים יותר מהצפוי.‬ ‫-ניסית קראק?‬
‫פעם אחת. לא אהבתי את זה.‬
‫לדן יש גלולות נהדרות. ניקח אותן ביחד פעם.‬
‫מה?‬ ‫-אקסטזי.‬
‫כן. למה לא?‬
‫עוד יש לך אותן?‬
‫הן היו של אחי.‬ ‫-עוד יש לו אותן?‬
‫הוא מייצר אותן.‬ ‫-באמת?‬
‫אז כדאי שארים לו טלפון.‬
‫הלו?‬
‫הנה אתה.‬
‫אז…‬
‫אתה יודע לבשל.‬
‫עם החברים שלי.‬
‫היי, חבר'ה?‬
‫זה פרי.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬