Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Tišina u sudnici. Kunete li se da ćete govoriti istinu
i samo istinu? Recite: „Kunem se”.
Kunem se.
Gđice Marta, gdje ste bili jučer između 17 i 18 sati
kad je netko bacio kamen u prozor učionice?
Odvjetnice, bila sam kod kuće, naravno. Gledala sam novi High School Musical.
-Možete li to dokazati? -Naravno.
-Troy je poljubio Gabriellu… -Prigovor, časni sude.
Troy ljubi Gabriellu u svakoj epizodi, a radnja je napisana u vodiču.
Prihvaća se.
Imate li svjedoke?
-Pa, da. Moju baku. -Zašto je ne možemo pozvati da svjedoči?
Jer je vrlo neugodna žena, časni sude.
Marta!
Marta, koliko sam ti puta rekla da ne kopaš po mom ormaru?
Oprosti, bako.
Samo smo se igrali.
Sve ćemo vratiti.
Vas dvoje možete kući. Odmah. Kasno je.
-Bok. -Bok.
KIRURGIJA, PULMOLOGIJA
ČEKAONICA
Ljudi. Zasad je sve u redu.
-Da? -Što to znači?
Operacija je prošla sjajno.
Hoću je vidjeti.
Kao prvo, ovdje kažemo „molim te“.
-A koji si pak ti? -Gabriele.
Gabriele De Marchi.
Oprosti. Htjeli smo te nazvati.
-Mene? -Da.
Obično tražimo od pacijenta da nam da ime člana obitelji koji može doći,
iako samo na kratko.
I…
Marta je rekla da nema rođaka i dala mi je tvoje ime.
-Da. -Za mnom.
Zasad ćemo je držati na sedativima. Onda ćemo je polako probuditi.
Mora ostati ovdje prva dva tjedna. Onda, ako sve prođe glatko,
odradit će nekoliko dana na intenzivnoj njezi, pa može na odjel.
Hoće li biti dobro?
Ovo je bila velika operacija.
Ali Marta je tigar u tijelu hrčka.
Bit će dobro.
Možeš biti ovdje deset minuta dnevno. Za danas je vrijeme isteklo.
Mogu ostati nasamo s njom koju minutu?
Molim te.
-Dobro. -Hvala.
Oprostite, istekle su dvije minute.
-Pusti. Ja ću ovo dovršiti. -Hvala.
Iscrpljena sam.
-Moram biti u uredu sutra u osam. -Zašto ne daš otkaz ako je tako naporno?
Ne mogu dati otkaz zato što ne želim rano ustajati.
Ili zato što me nije briga za računalne sustave
i što mi se bljuje od programiranja.
Ne, imaš pravo.
-Ovdje su završili njezini zadnji nalazi. -Više joj ne trebaju, zar ne?
Ipak ću ih sutra odnijeti u bolnicu.
Misliš, Dariju?
Pa, što se tiče Darija…
-Misliš da ima dečka? -Ne znam.
Na Slini je dok radi. Čak i ako ima dečka, očito to nije to.
Idem.
Siria, potraži dr. Darija Caponija.
Evo što sam pronašla za Darija Caponija, liječnika.
Probudit ćemo je. Dođi.
Bok.
Savršeno.
Ne ide kući još tri tjedna?
Ne ide.
Mislim, već je čudo što su samo tri tjedna.
Ovo je vrlo osjetljiva faza.
Ali dobra je vijest da sad ima nova pluća. Neće joj više trebati cijevi.
Kako je reagirala na tebe?
Nije bila iznenađena.
Znala je da ću biti ondje.
Još da mi netko nije zaboravio javiti da se bolnica promijenila…
-Govorim da mi se ne može vjerovati. -Istina, uvijek to govori.
Dobro, bit ću u bolnici dok je ne puste i javit ću vam ako se nešto promijeni.
Što ti je s poslom?
-Dajem otkaz. -Zbilja?
-Da. -Pa sviđaju ti se Pariz i scenografija?
Da. No recimo da su mi se prioriteti promijenili.
Uglavnom, ovdje škola traži profesora povijesti umjetnosti
pa ću opet početi odande.
Kakva odlučnost.
I meni bi je trebalo.
Ma ništa. Ispričavam se, ali idem u krevet. Sutra moram opet u ured.
Laku noć.
Dobro…
-Sada piješ kavu? -Ma bez kofeina.
Slušaj…
-Hvala ti na svemu što činiš za Martu. -Zbilja? To je najmanje što mogu.
Bez brige, sve će biti u redu.
Sviđa mi se novi liječnik. Djeluje kao osoba od povjerenja.
U dobrim je rukama.
I to kakvim rukama!
-Sve ovo treba provjeriti. -U redu.
-'Jutro. -Hvala Bogu što si tu, Fede.
Što je?
Opet su pokušali hakirati vatrozid stranice željeznice.
I danas radimo duže.
Što je bilo?
Dajem otkaz.
-Ne možeš. -Mogu. Otkazni rok počinje sada.
-Ali zašto? -Zato što se ovdje osjećam zatočeno.
Jesmo li nešto napravile?
Ma ne…
To nema veze s tobom i Cristinom.
Rođene ste za ovaj posao.
Borile ste za da dogurate dovde. Iz daljine se vidi da ste sretne.
Ali ja nisam.
Pošteno je da ovaj posao dobije netko tko ga cijeni.
Dosta ti je ranog ustajanja.
Je… Da!
Ljudi,
plašite me.
-Što se dogodilo? -Ništa! Drago nam je što te opet vidimo.
I meni vas.
Drago mi je što ste došli.
Već se bolje osjećam.
Zapravo, izaći ću za koji dan.
Kako ste slatki!
Tvoj me je govor ostavio bez daha.
Da, tebe i 20 milijuna pratitelja.
Usput, koliko si ih izgubila zbog mene?
Zapravo, porasli su za 9,3 %.
Nemaš veze s tim.
Večeras upoznaje moje roditelje. To će biti pravi masakr.
Ljudi, vrijeme je isteklo. Svi van.
Marta, kako se osjećaš?
Dobro, rekla bih.
Doktore?
Tko je bio donator?
Ne znamo.
Netko veoma velikodušan.
Marta…
Čuvaj ta pluća.
-Deset minuta. -Hvala.
Hej. Bok!
Bok.
Marta, ja…
Ako se osjećaš kao kreten jer si sumnjao u mene,
jer si me nepravedno optužio i jer si bio u krivoj bolnici…
Bez brige. Opraštam ti.
Dobro, ali Jacopo je kriv za ovo zadnje.
Oprosti.
Pretjerao sam s Tommasom.
Nemojmo više o tome.
Dobro.
Marta, ja…
I ja volim tebe.
U redu.
Prođimo pravila. Bez…
Citata iz Gospodara prstenova.
-Previše pričanja. -Da. Zapravo, ne. Ne govori uopće.
Odgovori samo kad ti se netko obrati i to jako kratko. I još?
Bez alkohola.
Bez plesanja.
Moram se praviti da ti je tatina mesna štruca dobra.
Savršeno.
Želim reći da je prsten samo alegorija,
ideja moći prevelike za čovječanstvo.
Točno! To je bilo u vrijeme izgradnje atomske bombe.
Istina.
Znam da idem…
Kako da kažem? Protiv struje.
Ali Hobit mi je uvijek bio draži.
-Apsolutno. Slažem se, Giacomo. -I ja.
Što smo rekli?
Oprosti.
Paolo, daš mi još jedan komad mesne štruce? Spektakularna je.
Znaš što valja.
-Hvala. -To je moje zlato.
Hvala.
Jedan…
Giacomo, bilo nam je zadovoljstvo. Dođi kad god želiš.
I meni, Marghi.
Idući put donijet ću Tolkienov strip.
Računam na to!
-Spremio sam ti mesne štruce. -Da.
-Hvala! -Dobro, hoćemo li? Bok.
Ovaj mi se jako sviđa, za razliku od stranog pjevača prošli put.
-Bok. -Bok.
Bok.
Bok!
Što misliš? Dobro je prošlo, zar ne?
Sjajno je prošlo.
Bok!
Hej.
Zašto si još ovdje? Zar nemaš život?
Kako to misliš? Praktički sam ti brat. Htio sam se uvjeriti da si dobro.
Ali… Gdje je Dario?
Već je bio.
Već je bio?
Jacopo, jesi li se zaljubio?
Kako da ne. Nema šanse.
Samo me još nikad nije odbio liječnik. Treba mi za životopis.
Čuj…
Zašto si rekla bolnici da nemaš rođake?
Jer je tako.
Stara je umrla? Nisam znao.
Pa za mene je mrtva.
-I dalje tako misliš. -Da, mislim.
Hej, Marta.
Odlične vijesti. Ideš ranije kući.
-Sutra ćemo te otpustiti. -Već? Ne, mislim, već!
Samo polako.
I?
-Kakva su ti nova pluća? -Osjećam se…
Opijena kisikom!
Polako!
-Oprosti. -Ne.
-A da ja vozim? -Možda bolje, da.
Kamo želiš prvo ići?
BOLNICA
Hej.
Nisam znala hoću li se i kada vratiti ovdje.
Prava sam sretnica.
„Mi” smo pravi sretnici.
Sljedeća postaja?
Danas je poseban dan.
Vidite curu kraj prolaza broj šest?
Ona je glas koji vam uvijek najavljuje ponude.
Danas…
Vratila se.
Dobro došla natrag!
-Nedostajala si nam, Marta! -Istina je, jesi.
Bravo!
Dakle, za proslavu, cijela ponuda delikatese je na…
Devedeset posto popusta!
Molim vas, gospodo. Sjednite.
IZLAZ
Dobro. Treća postaja?
-Uđi i vozi. -Na zapovijed, kapetanice.
Sad sam kod kuće.
-Daj da stavim alarm. -Zašto? Još sam na bolovanju.
Ti. Ja nisam. Sutra držim svoj prvi sat.
Već tri dana sanjam da sam zakasnio i sve zaboravio.
-Ma daj. Bit ćeš super. -Misliš?
Bit će kao u filmu.
Profesore De Marchi,
bila sam zločesta.
Nisam napisala zadaću, profesore De Marchi. Nemojte me slati ravnatelju.
-Koje filmove ti gledaš? -Pokazat ću ti.
Dobro jutro.
Dobro jutro, profesore De Marchi.
Ne, zovite me Gabriele.
Dobro, započnimo danas s prerafaelitima.
Dakle, Bratstvo prerafaelita
bila je umjetnička udruga koja je utjecala na viktorijansko slikarstvo,
a koja je nastala u rujnu 1848.
U Velikoj Britaniji se razvila, ali je ondje i završila.
U nekim aspektima
nalik je simbolizmu,
kao i secesiji.
Može se definirati kao slikovna transpozicija kasnog romantizma.
-Kakav romantik! -Da.
-Baš je seksi! -Je!
Sve je u redu, Marta. Samo jedna mala preporuka.
Pluća su nova, ali gen bolesti, on ostaje.
-Zato moraš biti veoma oprezna. -Hoću, doktore.
I ne moraš dolaziti svaki tjedan. Vidimo se sljedeći mjesec.
-Dobro. -Dobro?
-Vidimo se uskoro. -Vidimo se.
Jebote, mjesec dana?
Zaboravila sam recept za enzime.
Dobro, idem ja.
Naprijed.
Oprostite, doktore.
Marta je ostala bez enzima. Možemo dobiti novi recept?
Oprosti, ali imam posla.
Možemo na večeru za tri dana. Rođendan ti je, zar ne?
Iznenađen si? Nemaš samo ti internet.
Sad idi. Čeka me naporan dan.
-Nedostajat ćeš nam, kujo. -Predomisliš li se, poderat ću ostavku.
Bez brige, neću.
I vi ćete meni.
Nije da umirem.
Možemo se viđati.
I dalje smo četiri kraljice.
Tko je?
Mi o vuku.
Bok, Federica. Silvia mi je rekla za ostavku.
Samo sam ti htjela reći da mislim da strašno griješiš.
Ali i da, što su pogreške veće, to su smješnije.
Tako da ti sretno bilo i nemoj nam nestati. Kraljica.
-Jasno? -Da.
Nije li ovo s Giacomom i Rebeccom tako romantično?
Da, jako.
Čak i ako nam kradu pozornost.
Pa… Popravimo to odmah.
Ljubavi…
Da?
Pa, sad kad je situacija malo mirnija,
ja sam našao posao, a ti si dobro,
što kažeš da…
Da što?
Da nađemo skupa stan?
Bože, luđače! Mislila sam da ćeš me zaprositi.
-O, Bože, oprosti. Ne. Zašto, zar ti… -Ni najmanje. A ti?
-Apsolutno ne. -Dobro, to je apsolutno preoštar odgovor.
Možda jednog dana, znaš. Čini mi se da je prerano govoriti o tome.
Gabriele…
Samo se šalim.
Prava si mustra.
Možemo potražiti svoj stan.
-Ali ti ćeš reći Jacopu i Federici. -Kukavico.
Što ćeš nam reći?
Ajme, moram se javiti ravnatelju. Brzo se vraćam.
-Kukavico. -Oprosti.
-Što je sve ovo? -Dala sam otkaz.
Napokon!
Ma ne, morate mi reći da griješim. Neodgovorni ste.
Što ćeš sada?
-Opet pljačkati groficu? -Ne.
Zasad ću uživati u zasluženoj nezaposlenosti.
Ljudi…
I ja vam moram nešto reći.
Gabriele i ja živjet ćemo skupa.
-Ajme! -Bilo je i vrijeme.
-Niste ljuti? -Ne! Zašto bismo bili?
-Kad-tad se moralo dogoditi. -Ionako neće potrajati.
Zajednički život smrt je romantike. Za tjedan dana molit ćeš da te primimo.
Prestani! Bit će sjajno. Imat ćete svoj stan.
Da.
Dajte nam vremena da se organiziramo i ostavit ćemo vam ljubavno gnijezdo.
Da, naći ćemo lijepi trosobni stan u getu, a ja ću dobiti tetanus.
Ne, nema šanse. Ovo je vaš stan.
Ne.
Marta, ne možemo. Ovo je stan tvojih roditelja.
Znam, ali prevelik je. Ne bismo znali što ćemo sa svim ovim sobama.
Osim toga, možemo i zaraditi.
-Otvaraš hotel za kurve? -Skoro.
Otvaramo pansion.
I dijelimo zaradu.
Dva eura po glavi.
Ne, s obzirom na to da smo u centru i da cijene rastu tijekom filmskog festivala,
pod pretpostavkom da smo zauzeti 20 dana mjesečno, možemo zaraditi…
Zaposlena si!
Kada odlaziš?
Ne!
Ne! Dosta! S novim plućima kao da si na drogama!!
-Uskoro ti je rođendan. -Koji je plan?
Nema plana. 21 je bezvezan broj. Nema se što slaviti.
-Dobro, imam spoj s dr. Caponijem. -Mojim dr. Caponijem?
-Govnom? -Da, želim biti gđa Govno.
-Dobro jutro. -Zdravo.
-'Jutro. -'Jutro.
-Za mnom. -Hvala.
To je to. Ima energiju. Savršen je. Hoćemo li ga uzeti?
Da… Koliko je stanarina?
Mjesečno 1500 plus režije. Polog su tri stanarine i provizija.
Ionako bismo se umorili od sve te energije.
-Umorili bismo se, da. Malo je previše… -Svijetao. I meni djeluje malo vlažno.
-Da. -Vlažno.
-Da. -Da.
„Mogu vam predložiti ovu kućicu prema autocesti, pokraj smetlišta.
No ne otvarajte prozore.”
Hajde, imaj malo strpljenja. Naći ćemo pravi stan.
-Moramo promijeniti agenciju. -Zasigurno.
Zapravo, ovaj stan nije loš.
Jacopo!
Stišaj to! Spavala sam!
Prvi spoj s Govnom. Ova ili ova?
Koja god, samo stišaj glazbu!
Ova ti je malo više… Malo više…
-Hvala. -Nema na čemu.
Možda smetlište nije tako loše.
Pa, sretan ti rođendan.
-Što je bilo? -Ništa.
Nisam navikao na ovo.
-Čudno mi je. -Što točno?
-Nemoj mi reći da sam ti prvi. -Da, baš.
Moj prvi! Ne, nisi mi prvi. Ne.
Ali ipak si liječnik moje prijateljice.
Hvala joj što me upoznala sa super dečkom.
Hvala zdravstvenom sustavu što je ti liječiš.
Kad smo kod Marte, čini se da ste vrlo bliski.
-Vi i ona druga cura. -Federica.
Praktički smo obitelj.
-A tvoja prava obitelj? -Moja prava obitelj…
Moja majka ima više muževa nego cipela,
a ima puno cipela!
Trenutno je u Indiji.
Nismo se čuli tri mjeseca.
S ocem mi odnos nije tako… Blizak.
Često se skrivaš iza šala, zar ne?
Ne, griješiš.
-Svi se štitimo na svoj način. -Naravno.
Ali nekad, ako zid podigneš previsoko, on postane zatvor.
Čekaj malo…
Jesi li ti pulmolog ili psiholog?
-Još jedna šala. -Jacopo, ne brini se.
Upravo si ovakav savršen.
-Jacopo. -Bok! I vi ste ovdje?
Dario, ovo su Rebecca i Giacomo. Upoznali ste se u bolnici, sjećaš se?
Naravno. Bok, Giacomo. Kako si?
Jako dobro, hvala.
Sjajno. Uživajte u večeri. Mi smo baš na odlasku.
-I vi. -Bok.
-Bok.
Dobro.
Pa, ovo je bila divna večera.
Što ćemo sada?
Da, bio je genijalan koliko i neshvaćen.
Moglo bi se reći da su ga prezirali dok je bio živ.
Zapravo, Van Gogh je imao izvanredan utjecaj na umjetnost 20. stoljeća…
Našla sam nam stan! Savršen je! Idemo ga vidjeti tijekom pauze za ručak.
Da, ovaj… Sada predajem…
-Zdravo! -Dobro.
Ovo je Marta, moja djevojka.
-Ne! -Nema šanse!
Ma daj!
Znam, žao mi je.
Vidimo se poslije.
Da.
Nastavite.
Dobro, stali smo na Van Goghu…
-Jesi li zatvorio oči? -Da.
-Ne otvaraj ih. -Neću!
Dobro.
Stani.
Možeš ih otvoriti.
Ovdje zamisli veliki radni stol.
Jer ovdje ima puno svjetla pa možeš crtati.
A ovdje možemo staviti kauč.
A na zidove naše slike.
Što misliš?
Savršeno.
Da. Kao i cijena.
Sutra možete potpisati ugovor u agenciji.
Vlasnica traži dvije najamnine unaprijed
i, kao formalnost, stanari ispod 30 g. trebaju jamca.
Dobro, to nije samo formalnost.
Oboje zarađujemo pa…
Vidio sam, ali nažalost, to nije dovoljno. Žao mi je, ali tu nema kompromisa.
Trebamo jamca, nekog člana obitelji.
Znaš što to znači?
Vrijeme je da nam se obitelji upoznaju.
Napokon smo jednu upoznali!
Molim?
Ti si prva koju je Gabriele doveo kući. Svi smo bili uvjereni da je gej. Zar ne?
Za njegov 20. rođendan poklonili smo mu put u London,
uključujući i propusnicu za povorku ponosa!
Ali ništa, šteta.
Jer mislim da je imati barem jedno gej dijete blagoslov za majku.
Ali nisam izgubila nadu!
Gospođo, vjerujte mi, Gabriele nije nimalo gej.
Jadna ti, ako je imalo nalik ocu, mora da si sva izmorena!
Ekipa… Ništa.
Kažu da tečajevi ayurvedske masaže i izravan uzgoj konoplje…
Nisu dovoljno jamstvo prihoda.
-Rekao si da je to terapeutski? -Naravno da jesam.
I nisu pali na to?
Nisu. Moramo nešto poduzeti.
Dajte, oraspoložite se. U najgorem slučaju, možete živjeti ovdje.
O, da!
Pitala bih svoje, ali mislim da ne prihvaćaju jamce s one strane.
-Izvoli. -Ne, mama. Ne smije! Daj!
U redu, idemo po desert.
Pusti, ja ću.
Uzmi ovo.
Oprosti, zašto ne pitaš baku?
-Jesi li glup? -Hej, što sam učinio?
-Čekajte. Sjećate se Caroline, moje bivše? -Koje od mnogih?
Prestani! Caroline koja je radila u banci.
Mogu je pitati za bankovnog jamca.
Da.
Imam dobre vijesti.
-Spreman si za još? -Onda imam dvije dobre vijesti!
-Pucaj. -Može.
Dakle…
Zvali su iz agencije.
Bankovno jamstvo je u redu. Sutra idem po ključeve.
Dobro.
Što je bilo?
Nije, ništa. Ali ovo je važan korak.
Ostavljam Jacopa i Federicu.
Oni su mi obitelj.
Što je sad tebi?
Ništa, samo…
Čuo sam da si spomenula baku.
Mislio sam da je mrtva.
Tehnički nije.
Nakon smrti roditelja, dobila je skrbništvo.
Recimo da nije bila oduševljena brigom za unuku.
Svakodnevno je to pokazivala.
Kad si je zadnji put vidjela?
Čim sam navršila 18, otišla sam od kuće.
Bilo je lijepo vidjeti te s obitelji.
Da samo znaš koliko bih ja htjela takvo što.
Da, ali imaš Jacopa i Federicu.
-Pravu obitelj odabiremo, zar ne? -Da, znam, prava sam sretnica.
Da.
No neke se praznine ne mogu popuniti.
-Laku noć. -Laku noć.
Kako ste?
Dobro. Kako si ti?
Učite zbijati šale?
Jako dobro!
Pitam se tko vam drži lekcije.
Već neko vrijeme imam na umu jedno pitanje. Zašto to zoveš mukoviscidoza?
To se već 30 godina zove cistična fibroza.
Jer je ime smiješno.
Pa je manje strašno.
Odjeni se.
Doktore?
Inače ne guram nos…
Mogu zamisliti koliko se sada trudiš.
Ali budimo realni…
Jacopo mi je poput brata.
Vi ste mi onda skoro pa šogor.
To vrijedi samo u filmovima.
Tehnički, Jacopo ti je samo prijatelj. Kao i meni.
Naravno.
NOEMI: HVALA ŠTO SI DOŠAO, SPASIO SI ZABAVU. HVALA NA POKLONU.
KNJIGA MI SE SVIDJELA!
SAD ZNAM ZAŠTO KAŽEŠ DA SU VEZE KOMPLICIRANE!
NISMO SVE KAO REBECCA. JAVI SE!
Nemoguće.
Ovo je kao epizoda Crnog zrcala.
Naravno, bez svih sranja, izgleda deset puta veće.
-Možeš spavati ovdje ako hoćeš, znaš? -Da. Ne moraš odmah otići.
Ali ako to ne učinim sada, nikad neću otići.
Baš mi je žao što ne smijem dizati teške stvari.
Bez brige. Ovo je zadnje.
Hvala.
Ne, čekaj.
Učinimo to kako treba.
I voilà!
Pa, to bi bilo to.
Da.
To je to.
Jedva čekam da stigne novi krevet.
Da.
Nisam uzela enzime.
Možeš mi ih donijeti iz kuhinje?
Molim te!
-Na zapovijed. -Hvala.
U kutiji su desno.
MALA MARTA
BAKA I MARTA
SVJEDODŽBA
ADRESA: CORSO FRANCIA 297/1
Gospođo?
Halo, ja sam Gabriele…
Dečko vaše unuke.
Marte.
Gospođo?
Čujem da ste iza vrata.
Molim vas, želim razgovarati o vašoj unuci.
Samo me zanima…
Razumijem što želite, ali ovo je ometanje posjeda.
Već sam zvala policiju.
Ne, molim vas!
Vaša mi je unuka rekla da je vaš odnos zahladio,
ali to ne znači da…
Ona je prava kuja.
Hajde. Pomakni krevet da prekriješ mrlju.
Rastvori zastore. Dobro.
Je li dobro?
SIMPA SOBA U TORINU
-Sjajno! -Oglas je objavljen.
Lova!
Ne.
Ne!
Bok! Mi smo Asia i Zoe. Drago mi je!
Zoe, pozdravi!
Želiš je držati?
-Da. -Dođi.
-Kakva slatkica. -Hej!
-Bok! -Bok.
Pogledaj je samo!
Mama!
Sviđaš joj se.
-Imate li djece? -Ne.
Ne, ali volimo djecu.
Dobro. Idemo.
-Bok. -Bok.
Iznenađenje!
O, Bože. Bok!
Bok.
Evo gdje su tvoji ključevi.
Ne možeš doći kad ti se sprdne. Ovo nije hotel.
Zapravo… Tko je ona?
To je Zoe. Najljepša i najbolja curica. Izgleda kao lutka. Nikad ne plače.
Samo bi se igrala i mazila, baš kao ja.
-Ljudi, nemojte se šaliti. -Ja imam druge prioritete.
Večeras opet izlazi s liječnikom.
Dobro.
Da, ali…
Jacopo, mislim da on nije za tebe. Čini se da je zatvoren, tako nerazumljiv.
To je dio njegova šarma. Nije „nerazumljiv” sa mnom.
Polako spušta zidove.
Dobro. A…
Koliko ste dugo skupa?
Ispravit ću te, mi smo par. Danas nam je točno mjesec dana.
Trideset dana. Zapravo, večeras…
Dat ću mu ovo.
Što je to?
-Ništa posebno. -Jacopo!
Dobro, ne inzistirajte!
Vikend u planinama u hotelu s pet zvjezdica.
-Jesi li ti normalan? -Zašto? Romantično je.
Makar morao prodati plućno krilo.
Ups!
-Kako izgledam? -Sjajno.
-Javi ako nećeš spavati doma. -Javljam odmah. Neću.
A neću ni puno spavati.
Jacopo?
-Kava? -Naravno!
-Znači, na kraju je kod tebe beba? -Da, ali sutra odlaze.
Nedostajat će mi malena Zoe.
Probaj ovo.
Jako dobro.
Znaš što bih htio?
Možemo prvi jesti?
Ozbiljan sam.
Zamisli scenu.
Planinske toplice,
ti i ja,
cijeli dan nam masiraju tijela
i lica,
blatne kupke,
zatim možda grijani vanjski bazen pa…
Oprosti, nisam isključio zvuk.
Nema problema.
Nije to stvar bontona.
Što to znači?
Još si na Slini?
A to?
Jako mi se sviđaš, znaš to. A koliko dugo hodamo?
Mjesec dana?
Ne znam. Ne brojim.
Nemojmo se žuriti. Znat ćemo kad za to dođe vrijeme…
I nećemo se viđati s drugima.
Pa zar se ti viđaš samo sa mnom?
Naravno da ne.
Zapravo…
Imam spoj s Jebačem97. Idem na džin-tonik.
GOVNO: ŽAO MI JE ŠTO SI LJUT. ISKUPIT ĆU TI SE POSLIJE.
-Sve je puno tri mjeseca. -Super!
A… Zar nisi rekao da spavaš vani?
Prošlo je loše?
Ne, imala si pravo. Žurili smo.
Odlučili smo usporiti i viđati se s drugima.
-Koliko već dugo beba plače? -Zapravo, već neko vrijeme.
Gdje je Asia?
Asia? Halo?
Je li sve u redu?
Asia?
-Otvori. -Ulazim.
Hej.
„Vraćam se za koji dan.”
Koga ćemo vraga sada?
-Zovem policiju. -Ne, čekaj.
Što ako je stave u sirotište?
Što ako se Asia vrati, a nje nema? Ne, ne smijemo to učiniti.
Dobro. Što predlažeš?
Ne znam!
U redu. Dođi.
Dobro. Asia je rekla da se vraća za koji dan?
Pričekajmo prvo do četvrtka.
-Što joj je? -Ne znam!
-Možda je gladna. -Što jede?
Možda piše ondje.
-Asia je imala neki blender. -Evo ga!
A što sada?
-Ovako. -Ne, ovako. Ali…
-Ovako. -Ne!
Ne, pusti mene. Mislim…
Ma…
-Fino! -Hoćeš papati?
Evo ga, dušice.
Još malo.
Bravo!
Molim?
Je li sve u redu?
Marta, završili smo u groznom filmu iz 80-ih.
-Asia nam je ostavila bebu. -Što?
To što si čula.
Ušli smo u sobu, a nje nije bilo.
Kaže da se vraća za koji dan. Vraća se, zar ne?
Imamo 28 minuta do sljedećeg obroka.
-Trebamo pelene. -I dječju hranu.
Mlijeko u prahu. I ono nešto za zube.
Da. Već znam. Ubit ćemo tu jadnu bebu.
Ljudi, plašite me.
Najslađa je kad je ovako mirna.
Vi ste ludi. Što ćete ako se mama ne vrati?
Znamo da je ne možemo zadržati. Ali pusti da bar malo uživamo.
Nije to baš uživanje.
Imamo novosti.
-Jacopo je u otvorenoj vezi. -Isuse, koja čistunka!
-Kamo ćeš? -Imam spoj s Dariom.
I s kim još?
Ne, dragi. Ne možeš ići kad hoćeš i ostaviti me samu s bebom.
Što kad ćemo imati svoju? Ti ćeš izlaziti, a ja ću je čuvati?
-Ne izlazim svake noći. Ovo je prvi put. -Nema šanse. Idi zagrijati bocu.
-Ti to ozbiljno? -Ljudi, plašite me.
-Vi ste iscrpljeni novopečeni roditelji. -Neodgovoran je.
Ona je takva gnjavatorica!
Dobro. Sad će Marta sve riješiti.
Jacopo, izađi s Darijem…
I njegovim prijateljima. Federica, ne brini se. Odmori se, otuširaj se.
Teta Marta pobrinut će se za Zoe.
Idemo u šetnju?
Ha, malena?
Oprosti, što je s Gabrieleom? Ne moraš li ići kući?
Ne, ima sjednicu. Jadnik će kasno doći kući.
Znam da ste kod kuće.
Samo ne zovite policiju.
Dajte mi samo pet minuta.
Nakon toga, obećavam, ako se ne predomislite,
više me nikad nećete vidjeti.
A nećete ni unuku Martu.
Izvoli.
Molim, što?
Tražili ste pet minuta. Vrijeme leti, mladiću.
Da.
Pa…
Marta i ja zajedno smo već nekoliko mjeseci i…
Pa, jako se volimo.
Nažalost, boluje od ozbiljne bolesti, ali pretpostavljam da to već znate.
Uglavnom, prije nekog vremena došlo je…
Do komplikacija. Ali dobro je.
Presadili su joj pluća.
A… Odnedavno živimo skupa.
Slušajte…
Ne želim gurati nos, ali…
Još samo vas ima od obitelji.
Ne znam što se tako ozbiljno dogodilo između vas.
Ali možda se možete nekako pomiriti
i opet početi razgovarati.
Zašto vas je Marta poslala?
Naravno.
Marta nema pojma da ste ovdje, zar ne?
Ne, ne zna.
Ali nedostajete joj.
Da, mladiću.
Baš gurate nos.
Mislili ste da možete popraviti odnos između dvoje ljudi
kad to dvoje ljudi nema potrebu
da se on popravi.
A što si vi mislite tko ste vi?
Čekajte, molim vas.
Marta vas treba.
Ako i ona to ne zna, ja znam.
I za vas bi bilo dobro da je upoznate jer je divna, puna života, darežljiva…
I to zahvaljujući vama.
Odlazite.
U redu.
Oprostite na smetnji.
Ako se ikad predomislite,
ovo je moj broj.
Doviđenja.
Oprosti. To je pacijent.
Onda? Tvoj je red, što gledamo?
Nisam mogao odlučiti između
Nevjere i Svinje imaju krila.
Sljedeći.
Tko je to bio?
-Tko? -Tko? Tip s kojim si se pozdravio.
Nisam ga pozdravio, uzvratio sam mu osmijeh.
-Jacopo, što ti je? -Ništa. Žao mi je.
Žao mi je što sam ostavio Federicu samu sa Zoe. To je sve.
-Hvala. -Sljedeći.
Karte za dvoranu dva.
On plaća.
Idemo u šetnju…
Kakva slatkica! Prekrasna je.
-Koliko je stara? -Nemam pojma.
Molim?
To je šala!
Doviđenja.
Idemo.
Pozdravi ih!
U redu. Sad pogledajte prema meni.
Pauza od pet minuta.
-Jeste li nam zaboravili nešto reći? -Da bar! Ova je od Federice i Jacopa.
Molim?
Ne, brinu se o njoj umjesto prave mame.
Nije li tako, slatkice?
-Dobro! -Dobro.
Mogu je primiti?
-Naravno. Ideš? -Dođi.
Hajde! Ajme!
Tako je moderna!
Bok!
Ne.
Primi joj glavicu.
Oprosti. Mogu ja?
Evo je! Malene Zoe! Ne.
Evo male Zoe. Ne.
Vrati mi je!
Gle, to je bila puka slučajnost.
Samo radiš probleme, zar ne? Podsjećaš me nekoga koga znam.
Moramo se vratiti Jacopu i Federici, ali znam da sam ti ja najdraža.
Sve je u redu.
U redu je.
Samo sam se malo zakašljala.
Dogodi se, zar ne?
Glup, običan…
Kašalj.
GOVNO
Halo? Ovdje Becca.
Becca, da. Bok. Kako je Giacomo? Nije mi se javio od ponedjeljka.
Tušira se.
Koja je to nagla ljubav prema njemu?
Nije ništa. Bio sam kreten. On je zapravo kul tip.
-Ali tek otkad smo zajedno? -Ma kakve to veze ima?
Možeš li mu reći da me nazove?
Becca?
Halo? Becca? Halo?
Stvorila sam čudovište.
Sada je jedino rješenje…
Uništiti ga.
Pogledajte, usrao se.
Želiš li udarac, govno malo?
-Hajde, pičkice. Udari me! -Dođi.
Ljudi, upišao se!
Odvratno! Upišao se!
-Odvratno! -Kakav ljigavac!
-Prejadan si! -Odvratno!
Koji gubitnik!
OBJAVI VIDEO: DA ILI NE
VIDEO OBJAVLJEN
Ljudi, dajte pelenu.
POPIŠANKO! POPIŠANI POTTER!
-Hajde, pičkice. Udari me! -Dođi.
Ljudi, upišao se!
Odvratno! Upišao se!
Odvratno!
Kakav ljigavac!
-Prejadan si! -Odvratno!
#POPIŠANKO
GUBITNIK
Ne, daj…
Ljudi, dajte pelenu!
Tko stoji iza ove svinjarije?
Netko tko nije dovoljno hrabar da napiše svoje ime.
-To je lažan profil. -Kakvi gadovi.
Jadan Giacomo.
Daj provjeri bočicu.
Hej.
Jesi se čuo s Martom?
-Ne. Ti? -Ne od jučer navečer.
-Čak 12 h bez poruka? Zaboravila nas je? -Ozbiljna sam, glupane.
Imam neki loš predosjećaj.
Nazvat ću je.
Marta!
Otvori!
Znamo da si kod kuće!
Ali…
-Bok. -Zabrinula si nas!
Jesi li dobro?
Zvali ste me 35 000 puta u zadnja 24 h.
-Ne mislite da je to previše? -Ne.
Mislim da je vrijeme da se malo opustimo. Pokušavam izgraditi život s Gabrieleom.
Mislim da nije zdravo da smo toliko zajedno.
Vrijeme je da prerežemo pupčanu vrpcu.
Što to znači?
Da bismo trebali biti samo prijatelji,
a ne neka čudna, opsesivna obitelj.
To je najbolje za sve nas.
-Beba? -Napokon spava.
Vjeruješ li u ovo sranje s pupčanom vrpcom?
Nema šanse!
Isto kao i uvijek.
Ona ima problem i umjesto da nas traži pomoć, povuče se.
Što ćemo?
Što i uvijek. Bit ćemo naporni.
Bit ćemo uz nju, htjela to ona ili ne, i paziti.
Jesi li čula bebu? Rekla je „tata”.
Rekla je „papa”. Bila je gladna.
Rekla je „tata”. Nemoj mi uništiti ovaj trenutak.
Ne veži se previše.
-Hej. -Bok.
-Kasno si došao. -Da.
Imao sam sjednicu.
I danas?
Ne, zapravo…
Samo danas.
Slušaj,
Moram ti nešto reći.
Prevario si me.
Ne.
Jer da i jesi, ne bi mi rekao, svinjo!
Ne…
Ja…
Bio sam kod tvoje bake.
Molim te, ne ljuti se. Učinio sam to jer sam mislio da ti nedostaje.
Nisi to trebao učiniti.
Nisam ljuta.
Znam što mora da si mislio. Ti ipak imaš savršenu obitelj.
Ne shvaćaš da postoje situacije koje se ne mogu popraviti.
Oprosti. Nisam htio gurati nos.
Ali jesi.
Iako si dobro mislio.
Nije ni htjela razgovarati?
Zapravo… Čak je i zvala policiju.
Tipična baka.
Ali mogao si mi reći.
Poštedjela bih te muke.
Oprosti što pitam, ali…
Što se dogodilo?
Ne moraš odgovoriti ako ne želiš. Bez brige.
Mama i baka nisu razgovarale osam godine prije mamine smrti.
Upoznala sam baku kad me doveo socijalni radnik.
Ironično, nikad nije imala želju upoznati me.
A odjednom se morala brinuti za unuku, i to još bolesnu.
Mislim da je dala sve od sebe.
Ali naštetila mi je više od bolesti.
Stalno smo se svađale.
Čak i na moj 18. rođendan.
Rekla sam joj da je u nesreći poginula pogrešna majka.
Ošamarila me.
I to je bilo to.
Kraj moje obitelji.
Ne.
Jer ona ti je baka,
ali ja sam tvoja obitelj.
Goriš.
Jesi li bolesna?
Što da radimo?
Odvedi me u bolnicu.
Da.
Ku-ku!
-To je Marta? -Nema šanse.
Ljudi!
Vratila sam se.
Hej!
Hej, dušo. Mama se vratila!
Bok.
Bok!
Gdje si bila? Htjeli smo zvati policiju.
Znam, žao mi je. Morala sam naći Ludovica.
Bok, ja sam Ludovico. Ja sam…
Zoein otac.
Upoznali smo se kad sam bila ovdje prvi put.
Nije znao da smo dobili curicu.
Nisam se mogla samo pojaviti s njom.
Ne. Bilo je bolje ostaviti je s dvoje stranaca.
Ali snašli ste se?
Prelijepa je.
Tako je lijepa.
Ti si tako lijep.
Ne, ti si.
Mislim da bismo trebali ići.
Hej, dušo.
Hej.
Pozdravi Federicu i Jacopa.
Bok, malena.
Budi dobra.
Što ćete sada?
Voljet ćemo se.
Bok.
Moram nešto obaviti.
Hej. Što radiš ovdje?
Uđi. Mogao si mi javiti.
Hoćeš večerati?
Ne.
Dario…
Znali smo da će ovako završiti.
Ne. Ne nismo to znali.
-Tražio sam samo vrijeme. -Dao sam ti ga.
Ne mogu vjerovati da te ostavljam.
Bez brige.
Nisi prvi.
Zapravo, izdržao si duže od ostalih.
Bio sam uvjeren da će ovo završiti drukčije.
Odmah se vraćam.
Oprostite!
Mi smo pacijenti dr. Caponija. Molim vas, hitno je!
-Smjena mi je gotova, kolegica preuzima. -Ovdje sam.
Samo tren da se prijavim.
-Požurite se! -Ne mogu se prijaviti.
-Hitno je! Molim vas! -Polako! Radimo!
-Sestro, pomozite! -Ne vidite da je loše?
-Nosila! -Učinite nešto!
-Marta! -Smirite se.
Marta, ljubavi!
Dušo?
Stalo mi je do tebe.
Ali riskiram da budem povrijeđen.
Oprosti, bolnica je.
BOLNICA
Dakle…
Nova pluća…
Ne rade kako bi trebala.
Opet ima gadnu infekciju.
Što se najgore može dogoditi?
Hej… Bit će dobro, vidjet ćeš.
Marta će biti dobro.
Ovo nema veze s Martom.
Napravila sam nešto grozno.
Znaš onu snimku?
Ja sam je objavila.
Pa… To je bilo očito.
Znao si?
Zašto nisi ništa rekao?
Čekao sam da mi ti kažeš.
Ljutiš se?
Da.
Jako se ljutim na tebe.
Možda i znam zašto si ti učinila.
Previše sam ti… Počeo smetati, zar ne?
Da.
Nisam znala kako da ti kažem.
Zašto ne izbrišeš video?
Ne samo da ga neću izbrisati,
nego ću ga povremeno i pogledati.
Suosjećam s tim uplašenim dječakom. Nije me sram što sam to bio ja…
Više ne.
Oprosti.
Sada,
moraš učiniti nešto za mene.
Pozdrav svima.
Sigurna sam da ste svi vidjeli onu snimku dečka kojeg zadirkuju.
To je moj dečko.
ZBILJA? NE VJERUJEM!
Zove se Giacomo.
MOLIM? OZBILJNO? JADNI GIACOMO!
Ja sam objavila snimku.
UŽASNO. KAKO SI MOGLA?
NISMO TO OČEKIVALI. NISI MISLILA NA NJEGA?
Htjela sam ga poniziti da osnažim sebe.
ON JE ŽRTVA
No shvatila sam da to tako ne ide.
Nikad se nisam osjećala gluplje.
Tako da se sad želim javno ispričati Giacomu.
U moje ime i u ime svih koji su mu se rugali.
OPROSTI, GIACOMO! ŽAO NAM JE!
Zbilja nam je žao, Giacomo.
Morat ću promijeniti posao.
Hej.
Ovog pratitelja nećeš izgubiti.
Otvaraj, kujo glupa!
Odmah otvaraj!
Otvaraj!
Unuka ti umire, jebote!
Cijeli si život obično govno! Nikad te nije bilo briga!
Učini bar sad nešto za nju!
Treba te!
Otvaraj vrata!
Otvaraj! Da si otvorila vrata!
Molim te.
Imaš tren?
-Ne sada. -Molim te.
Ne shvaćaš da je puštaš da umre? Premjestit ću je!
Marta je bolesna.
Postoji li šansa da se oporavi? Da, ali jako je mala.
Ako imaš problema sa mnom, sigurno će naći zamjenu.
Ali premještaj sada…
Bio bi koban.
A ti ga ni ne bi mogao tražiti jer joj nisi rod.
Ali ja jesam.
Došla si uživati u završnici?
Žao mi je.
Prekasno je za priču za laku noć.
Jednom davno postojala je vrlo sebična žena.
Mislila je samo na sebe i oduvijek je to znala.
No jednog je dana napravila najveću pogrešku.
Zatrudnjela je.
Pokušala je biti majka.
„Žena koja ne može biti majka nije žena.”
To bi si govorila.
Ali trud je bio uzaludan.
Počela je piti.
I mrziti vlastitu kćer.
Jednom curica nije prestajala plakati.
U trenutku krize razmišljala je o…
Pa se držala podalje.
Naučila je živjeti s tolikim žaljenjem da od njega nije mogla disati.
Ali uspjela ga je pomesti pod tepih.
Ali…
Onda sam došla ja.
Onda si došla ti.
Imala si toliku želju za životom,
toliku pozitivnost, potrebu za ljubavlju.
Socijalni radnik nije mogao znati,
ali davao je skrbništvo najgoroj mogućoj osobi.
Oko toga se slažemo.
Svakog sam dana razmišljala o tebi.
Svakoga dana.
Ali nisam mogla ispuniti prazninu koju si osjećala.
Nikad nisam vidjela da plačeš.
Mislim da je do starosti.
Evo nas opet.
Po ne znam koji put.
Ovaj je put drukčije.
Ovaj je put zbilja drukčije.
Vode, molim vas.
Bok.
Hvala.
O čemu ste razgovarali?
Ni o čemu.
Ni o čemu nismo razgovarali.
Zapravo, gledali smo te u tišini.
Nikad nisi znao lagati.
-Marta… -Znam.
Do kad ćeš glumiti žilavu djevojku?
Još samo malo.
Dođite.
Hej…
Nema više crtanja.
Neću da me pamtiš ovakvu.
O čemu govoriš? Prekrasna si.
Reci.
Bojim se da ću te izgubiti.
Ne znam što da radim, osjećam se bespomoćno.
Zato što si već učinio sve što si mogao.
Sad sam malo umorna. Zatvorit ću nakratko oči, dobro?
Da.
Bit ću tu kad se probudiš.
-Vodite ga. -Oprostite.
-Što je? -Van!
Slušaj…
Vitalni su znakovi u normali.
Vraćam se unutra.
Oprostite.
Dobro je.
Izvukla se.
O, Bože!
Ja sam Ludovica Francesconi.
Imam 20 godina. Ja sam iz Sore, blizu Frosinonea.
Živjela sam ondje dok nisam maturirala, a onda sam otišla na studij u Rim.
Zovem se Jozef Gjura. Imam 25 godina. Rođen sam u Albaniji.
Glumiti sam počeo s 18 g.
Ja sam Gaja Masciale. Imam 22 g. Ja sam iz Puglie, iz Bitonta.
Pohađala sam Akademiju dramskih umjetnosti Silvio D'Amico.
Upravo sam diplomirala.
Jeste li gledali filmove gdje glavna junakinja ima smrtnu bolest,
ali unatoč kemoterapiji i respiratorima,
pravi je komad i hoda s glavnim frajerom iz škole?
Pa…
To nije moj film.
Prijevod titlova: Marko Mravunac