Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫שקט בבית המשפט.‬
‫האם את נשבעת לומר את האמת,‬
‫את כל האמת, ורק את האמת?‬
‫תגידי, "אני נשבעת".‬
‫אני נשבעת.‬
‫העלמה מרתה,‬
‫איפה היית אתמול בין השעות חמש לשש בערב,‬
‫כשמישהו זרק אבן על חלון כיתת המדעים?‬
‫אדוני התובע, הייתי בבית, כמו תמיד.‬
‫צפיתי בפרק החדש של "היי סקול מיוזיקל".‬
‫תוכלי להוכיח זאת?‬
‫בטח.‬
‫בפרק ראו את טרוי מנשק את גבריאלה…‬
‫התנגדות, כבודו.‬
‫טרוי מנשק את גבריאלה בכל פרק,‬
‫והעלילה מתפרסמת במדריך השידורים.‬
‫ההתנגדות מתקבלת.‬
‫יש לך עדים, אני מניח?‬
‫כן. סבתא שלי.‬
‫ולמה אנחנו לא יכולים לזמן אותה להעיד?‬
‫כי היא אישה מאוד לא נעימה, כבודו.‬
‫מרתה!‬
‫מרתה, כמה פעמים אמרתי לך‬
‫לא לחטט בארון שלי?‬
‫נו?‬ ‫-סליחה, סבתא.‬
‫רק שיחקנו.‬
‫נחזיר הכול למקום.‬
‫שניכם, לכו הביתה עכשיו.‬
‫ברגע זה. כבר מאוחר.‬
‫ביי.‬
‫-ביי.‬
‫- כירורגיה כללית, מחלקת ריאות -‬
‫- חדר המתנה -‬
‫חבר'ה. הכול בסדר, נכון לעכשיו.‬
‫כלומר?‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫הניתוח עבר בהצלחה.‬
‫אני רוצה לראות אותה.‬
‫קודם כול, בבית שלי נהוג לומר "בבקשה".‬
‫ומי אתה בכלל?‬ ‫-גבריאלה.‬
‫גבריאלה דה מרקי.‬
‫אוי, סליחה. התכוונו להתקשר אליך.‬
‫אליי?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מבקשים מהמטופלים‬ ‫לבחור בן משפחה אחד שיוכל לבקר אותם,‬
‫גם אם לזמן קצר.‬
‫ו…‬
‫מרתה אמרה שאין לה קרובי משפחה,‬ ‫וביקשה שארשום את השם שלך.‬
‫כן.‬ ‫-בוא איתי.‬
‫נשאיר אותה בהרדמה בינתיים,‬
‫ואז נעיר אותה בהדרגה.‬
‫היא תישאר כאן בשבועיים הראשונים.‬
‫אחר כך, אם הכול יהיה כשורה,‬
‫היא תהיה כמה ימים בטיפול נמרץ,‬
‫ואז תעבור למחלקה.‬
‫היא תהיה בסדר?‬
‫היא עברה כרגע ניתוח גדול.‬
‫אבל מרתה היא נמר בגוף של אוגר.‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫אתה רשאי לעמוד פה מחוץ לחדר‬ ‫למשך עשר דקות בכל יום.‬
‫זמנך תם להיום.‬
‫אפשר לקבל עוד שתי דקות לבד איתה?‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫סליחה, שתי הדקות שלך חלפו.‬
‫עזבי. אני אסיים.‬
‫תודה.‬
‫אני מותשת.‬
‫ואני צריכה להיות במשרד מחר בשמונה בבוקר.‬
‫אם העבודה כזאת מבאסת, אולי תתפטרי?‬
‫אני לא יכולה להתפטר‬ ‫רק כי אני לא אוהבת לקום מוקדם.‬
‫או כי מערכות מחשב לא מעניינות אותי,‬
‫ורק לראות שורת קוד עושה לי חשק להקיא.‬
‫לא, את צודקת.‬
‫מצאתי את תוצאות הבדיקות שלה.‬
‫בסדר, אבל היא כבר לא צריכה אותן, נכון?‬
‫אביא אותן לבית החולים מחר, ליתר ביטחון.‬
‫תיתן אותן לדריו?‬
‫טוב, אפרופו דריו…‬
‫את חושבת שיש לו חבר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הוא נכנס ל"ריר" בזמן העבודה.‬
‫אז גם אם יש לו חבר, הוא עדיין מחפש.‬
‫אני זזה.‬
‫סיריה, חפשי את ד"ר דריו קפוני.‬
‫זה מה שמצאתי על דריו קפוני, דוקטור.‬
‫אנחנו מעירים אותה. בוא.‬
‫היי.‬
‫מושלם.‬
‫אז היא לא תחזור הביתה‬ ‫בשלושת השבועות הבאים?‬
‫לא.‬
‫אבל שלושה שבועות זה נס בפני עצמו, חבר'ה.‬
‫בייחוד כי זה שלב עדין מאוד.‬
‫בכל מקרה, החדשות הטובות‬ ‫הן שיש לה ריאות חדשות עכשיו.‬
‫היא תוכל להיפטר מהצינורות.‬
‫איך היא הגיבה כשהיא ראתה אותך?‬
‫היא לא הופתעה בכלל.‬
‫היא תמיד ידעה שאהיה שם.‬
‫כמובן, אם מישהו היה זוכר להגיד לי‬ ‫שהעבירו אותה לבית חולים אחר…‬
‫אני תמיד אומר שאי אפשר לסמוך עליי.‬
‫הוא באמת תמיד אומר את זה.‬
‫בכל מקרה, אישאר בבית החולים‬ ‫עד שישחררו אותה,‬
‫ואעדכן אתכם בצ'ט אם משהו ישתנה.‬
‫איך תסתדר עם העבודה?‬
‫התפטרתי.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אבל חשבתי שאתה אוהב‬ ‫לגור בפריז ולעבוד כמעצב תפאורה.‬
‫נכון.‬
‫אבל סדרי העדיפויות שלי השתנו.‬
‫בכל מקרה, יש תיכון בטורינו‬ ‫שמחפש מורה לתולדות האומנות,‬
‫אז אפתח דף חדש שם.‬
‫איזו נחישות.‬
‫גם לי לא תזיק קצת נחישות.‬
‫כלום.‬
‫סליחה, אני הולכת לישון.‬
‫אני שוב צריכה ללכת למשרד מחר.‬
‫לילה טוב.‬
‫טוב…‬
‫קפה? בשעה הזאת?‬ ‫-לא, זה נטול קפאין.‬
‫תקשיב…‬
‫תודה על כל מה שאתה עושה בשביל מרתה.‬
‫ברצינות? זה המינימום שאני יכול לעשות.‬
‫אל תדאג, הכול יהיה בסדר.‬
‫והרופא החדש מוצא חן בעיניי.‬ ‫הוא נראה כמו מישהו שאפשר לסמוך עליו.‬
‫מרתה בידיים טובות.‬
‫ועוד איזה ידיים!‬
‫צריך לבדוק את כל אלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בוקר טוב.‬
‫פדה, תודה לאל שהגעת.‬ ‫-מה קרה?‬
‫שוב ניסו לפרוץ את חומת האש של אתר הרכבת.‬
‫נראה לי שגם היום נעבוד עד מאוחר.‬
‫מה קרה?‬
‫אני מתפטרת.‬
‫את לא יכולה.‬
‫אני יכולה.‬ ‫תקופת ההודעה המוקדמת שלי מתחילה היום.‬
‫אבל למה?‬
‫כי בכל פעם שאני נכנסת למשרד,‬ ‫אני מרגישה לכודה.‬
‫עשינו משהו לא בסדר?‬
‫לא…‬
‫את וקריסטינה לא עשיתן כלום.‬
‫נולדתן לעבודה הזאת.‬
‫נלחמתן כדי להתקדם בקריירה.‬
‫כולם רואים שאתן מאושרות.‬
‫אבל אני לא.‬
‫מן הראוי שהמשרה הזאת‬ ‫תעבור למישהי שתעריך אותה.‬
‫נמאס לך לקום מוקדם.‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫חבר'ה,‬
‫אתם מפחידים אותי.‬
‫מה קרה עכשיו?‬ ‫-כלום!‬
‫אנחנו פשוט שמחים לראות אותך שוב.‬
‫גם אני שמחה.‬
‫אני שמחה שבאתם.‬
‫אני כבר מרגישה טוב יותר.‬
‫למעשה, אשתחרר בעוד כמה ימים.‬
‫אתם כזה זוג חמוד!‬
‫הייתי בהלם מהנאום שלך במסיבה.‬
‫כן, את ו-20 מיליון עוקבים.‬
‫אפרופו עוקבים, כמה איבדת בגללי?‬
‫למעשה, המספר גדל ב-9.3 אחוז.‬
‫לא בזכותך.‬
‫הוא פוגש את ההורים שלי בפעם הראשונה הערב.‬ ‫זה יהיה מרחץ דמים.‬
‫חבר'ה, הזמן נגמר. כולם לצאת.‬
‫מרתה, איך את מרגישה?‬
‫בסדר.‬
‫דוקטור?‬
‫מי היה התורם?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬
‫מישהו נדיב מאוד, ללא ספק.‬
‫מרתה,‬
‫תשמרי על הריאות שלו.‬
‫עשר דקות.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫מרתה, אני…‬
‫אם אתה מרגיש רע כי פקפקת בי,‬
‫כי האשמת אותי שלא בצדק‬
‫וכי הלכת לבית החולים הלא נכון…‬
‫אל תדאג.‬
‫אני סולחת לך.‬
‫בסדר, אבל יקופו אשם בסעיף האחרון ברשימה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה שקרה ביני ובין טומאסו היה מוגזם.‬
‫לא נדבר על זה יותר.‬
‫בסדר.‬
‫מרתה, אני…‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫בסדר.‬
‫נעבור שוב על הכללים. בלי…‬
‫ציטוטים מ"שר הטבעות".‬
‫לא לדבר הרבה.‬ ‫-נכון.‬
‫בעצם, לא. אל תדבר בכלל.‬
‫תענה רק כשמדברים אליך, ובקצרה.‬
‫ומה עוד?‬
‫בלי לשתות.‬
‫בלי לרקוד.‬
‫להעמיד פנים שקציץ הבשר של אבא שלך טעים,‬ ‫גם אם הוא שרוף.‬
‫מושלם.‬
‫אני מנסה לומר‬
‫שהטבעת היא אלגוריה,‬
‫ייצוג של כוח גדול מדי לאנושות.‬
‫בדיוק! בתקופה שבה פיתחו את פצצת האטום.‬
‫נכון.‬
‫אני יודע שאני…‬
‫איך לומר? הולך נגד הזרם,‬
‫אבל תמיד חשבתי‬ ‫ש"ההוביט" הוא ספר מרתק יותר.‬
‫בהחלט. אני מסכימה איתך, ג'קומו.‬ ‫-גם אני.‬
‫מה אמרנו?‬
‫סליחה.‬
‫פאולו, אפשר לקבל עוד קציץ בשר?‬
‫הוא פנטסטי.‬
‫יש לך טעם טוב. בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-זה "אוצרי".‬
‫תודה.‬
‫אחת…‬
‫ג'קומו, היה תענוג להכיר.‬ ‫אתה מוזמן אלינו מתי שתרצה.‬
‫העונג היה שלי, מרגי.‬
‫בביקור הבא אביא‬ ‫את הקומיקס של טולקין שדיברנו עליו.‬
‫חסר לך שלא!‬
‫ארזתי לך קציץ בשר.‬ ‫-כן, קציץ בשר.‬
‫תודה!‬ ‫-טוב, נלך?‬
‫ביי.‬
‫הוא נחמד מאוד,‬
‫לא כמו הזמר שהבאת בפעם הקודמת.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬
‫ביי!‬
‫מה דעתך? היה טוב, נכון?‬
‫היה נהדר.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫למה אתה עדיין כאן? אין לך חיים?‬
‫למה אני עדיין כאן? את כמו אחות בשבילי.‬
‫רציתי לוודא שאת בסדר.‬
‫אבל… איפה דריו?‬
‫הוא כבר היה פה.‬
‫הוא כבר היה פה?‬
‫יקופו, התאהבת?‬
‫נראה לך? ממש לא.‬
‫פשוט עוד אין לי בקורות החיים‬ ‫"ניסיון כושל להתחיל עם רופא".‬
‫תקשיבי…‬
‫למה אמרת לבית החולים שאין לך קרובי משפחה?‬
‫כי זו האמת.‬
‫אלוהים, הזקנה מתה? לא ידעתי.‬
‫אתה יודע שהיא מתה מבחינתי.‬
‫את עדיין מרגישה ככה.‬
‫כן.‬
‫היי, מרתה.‬
‫חדשות נהדרות. את משתחררת מוקדם.‬
‫נשחרר אותך מחר.‬ ‫-כל כך מהר?‬
‫לא, כלומר… "כל כך מהר!"‬
‫לאט-לאט.‬
‫נו?‬
‫איך הריאות החדשות?‬
‫אני מרגישה…‬
‫שיכורה מחמצן!‬
‫זהירות!‬
‫סליחה.‬ ‫-לא.‬
‫אולי אני אנהג?‬
‫זה כנראה עדיף.‬
‫לאן את רוצה לנסוע קודם?‬
‫היי.‬
‫לא ידעתי אם ומתי אחזור לכאן.‬
‫אני בת מזל.‬
‫אנחנו בני מזל.‬
‫התחנה הבאה?‬
‫היום הוא יום מיוחד.‬
‫רואים את הבחורה ליד מעבר שש?‬
‫היא הקול במערכת הכריזה‬ ‫שתמיד עדכן אתכם במבצעים.‬
‫והיום…‬
‫היא חזרה.‬
‫ברוך שובך!‬
‫התגעגענו אלייך, מרתה!‬
‫כן, התגעגענו אלייך!‬
‫בראבו!‬
‫אז לרגל המאורע, המעדנייה מציעה מבצע חגיגי…‬
‫הנחה של 90 אחוז!‬
‫- יציאה -‬
‫בסדר. תחנה שלישית?‬
‫תיכנס ותנהג.‬ ‫-כן, המפקדת.‬
‫עכשיו אני בבית.‬
‫אני רק אשים שעון מעורר.‬
‫למה? אני עדיין בחופשת מחלה.‬
‫את בחופש, אני לא.‬
‫אני מתחיל ללמד מחר.‬
‫כבר שלושה ימים אני חולם‬ ‫שאני מגיע באיחור ושוכח את כל החומר.‬
‫די, אני בטוחה שתהיה מעולה.‬
‫את חושבת?‬
‫זה יהיה כמו בסרט.‬
‫המורה דה מרקי,‬
‫הייתי שובבה מאוד.‬
‫לא עשיתי שיעורי בית, המורה דה מרקי.‬
‫אל תשלח אותי למנהל.‬
‫באילו סרטים את צופה?‬ ‫-אני אראה לך.‬
‫בוקר טוב, תלמידים.‬
‫בוקר טוב, המורה דה מרקי.‬
‫לא. תקראו לי גבריאלה, בבקשה.‬
‫טוב, נפתח את השיעור בפרה-רפאליטים.‬
‫האחווה הפרה-רפאליטית‬
‫הייתה קבוצת אומנים בולטת‬ ‫בתקופה הוויקטוריאנית.‬
‫האחווה נוסדה בספטמבר 1848,‬
‫והיא התחילה וסיימה את דרכה בבריטניה.‬
‫במובנים מסוימים,‬
‫זרם האומנות הזה‬ ‫דומה לסימבוליזם וגם לאר נובו,‬
‫ואפשר להגדירו כטרנספוזיציה ציורית‬
‫של התקופה הרומנטית המאוחרת.‬
‫איזה רומנטיקן!‬ ‫-כן.‬
‫הוא כזה חתיך!‬ ‫-נכון?‬
‫הכול בסדר, מרתה.‬
‫יש לי רק המלצה אחת קטנה.‬
‫הריאות חדשות, אבל הגן של המחלה…‬
‫עדיין קיים.‬
‫אז את צריכה להיזהר מאוד.‬
‫איזהר, דוקטור.‬
‫ולא תצטרכי לבוא לביקורת כל שבוע.‬
‫נתראה בעוד חודש.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫נתראה בקרוב.‬ ‫-נתראה בקרוב.‬
‫אוף, רק בעוד חודש?‬
‫שכחתי את המרשם לאנזימים.‬
‫בסדר, אני אלך.‬
‫יבוא.‬
‫סליחה, דוקטור.‬
‫מרתה סיימה את האנזימים.‬
‫תוכל לתת לנו מרשם חדש?‬
‫- 366-5993687 דריו -‬
‫מצטער, אבל אני אדם עסוק.‬
‫נצא לארוחת ערב בעוד שלושה ימים.‬ ‫זה יום ההולדת שלך, נכון?‬
‫אתה מופתע? אתה לא היחיד שיש לו אינטרנט.‬
‫עכשיו לך. יש לי יום עמוס.‬
‫וואו!‬
‫נתגעגע אלייך, כלבה.‬
‫אם תתחרטי, אקרע את מכתב ההתפטרות שלך.‬
‫אל תדאגי, לא אתחרט.‬
‫אבל אתגעגע אליכן.‬
‫די, אני לא גוססת.‬
‫נוכל עדיין להיפגש.‬
‫אנחנו עדיין ארבע המלכות.‬
‫מי זה?‬
‫מדברים על החמור.‬
‫היי, פדריקה. סילביה סיפרה לי שהתפטרת.‬
‫רק רציתי להגיד שלדעתי את עושה טעות ענקית.‬
‫אבל ככל שהטעויות גדולות יותר,‬
‫כך הן מצחיקות יותר.‬
‫אז שיהיה בהצלחה,‬
‫ובבקשה אל תיעלמי לנו. מלכה.‬
‫הבנת?‬
‫כן.‬
‫הסיפור של ג'קומו ורבקה רומנטי מאוד, נכון?‬
‫כן, מאוד.‬
‫גם אם הם גונבים לנו את אור הזרקורים.‬
‫טוב, נתקן את זה ברגע זה.‬
‫אהובתי…‬
‫כן?‬
‫טוב,‬
‫עכשיו שהמצב קצת יותר רגוע,‬
‫אני מצאתי עבודה חדשה ואת בריאה,‬
‫מה דעתך ש…‬
‫מה?‬
‫נעבור לגור יחד?‬
‫אלוהים, אתה משוגע?‬ ‫חשבתי שאתה מציע לי נישואין!‬
‫אלוהים, סליחה. לא. למה, את…?‬
‫ממש לא. ואתה?‬
‫בהחלט לא.‬
‫"בהחלט לא" זה קצת מוגזם.‬
‫אולי בעתיד, את יודעת.‬
‫נראה לי שמוקדם מדי לדבר על זה.‬
‫גבריאלה,‬
‫אני סתם מסתלבטת עליך.‬
‫את באמת משהו מיוחד.‬
‫ברור שנוכל לחפש בית משלנו.‬
‫אבל אתה תגיד ליקופו ופדריקה.‬
‫פחדנית.‬
‫מה תגיד לנו?‬
‫בדיוק נזכרתי שאני צריך‬ ‫לכתוב למנהל. אני כבר חוזר.‬
‫פחדן.‬
‫סליחה.‬
‫מה זה הבלגן הזה?‬
‫התפטרתי!‬
‫סוף סוף!‬
‫אתם אמורים להגיד לי שטעיתי, לא לחגוג.‬ ‫אנשים חסרי אחריות.‬
‫מה תעשי עכשיו?‬
‫תחזרי לחלוב את הרוזנת?‬
‫לא. לעת עתה, איהנה מהאבטלה שהרווחתי ביושר.‬
‫חבר'ה…‬
‫גם אני צריכה להגיד לכם משהו.‬
‫גבריאלה ואני עוברים לגור יחד.‬
‫יופי!‬ ‫-הגיע הזמן באמת!‬
‫אתם לא כועסים?‬
‫לא! למה שנכעס?‬
‫זה היה חייב לקרות במוקדם או במאוחר.‬
‫זה לא יחזיק מעמד ממילא.‬
‫מגורים משותפים הורגים את הרומנטיקה.‬
‫בעוד שבוע תבואי עם הזנב בין הרגליים‬
‫ותתחנני לחזור לגור איתנו.‬ ‫-תפסיק!‬
‫זה יהיה נהדר. יהיה לכם בית משלכם.‬
‫כן.‬
‫תנו לנו קצת זמן להתארגן,‬ ‫ונפנה לכם את קן האוהבים שלכם.‬
‫כן, נשכור דירת שני חדרים נחמדה‬ ‫בשכונת מצוקה,‬
‫ואני אחטוף טטנוס.‬
‫לא, חבר'ה. אין מצב. זה הבית שלכם.‬
‫לא.‬
‫מרתה, אנחנו לא יכולים.‬ ‫זה היה הבית של ההורים שלך.‬
‫אני יודעת, אבל הוא גדול מדי.‬ ‫אין לנו מה לעשות עם כל החדרים האלה.‬
‫חוץ מזה, יש לי רעיון‬ ‫איך להרוויח כסף מהחדר שלי.‬
‫נהפוך אותו למלון לפי שעה?‬
‫כמעט.‬
‫נפתח בית הארחה.‬
‫ונחלוק ברווחים.‬
‫שני אירו לכל אחד!‬
‫לא. בהתחשב בעובדה שאנחנו באזור מרכזי מאוד,‬
‫ושהמחירים נוסקים בתקופת פסטיבל הסרטים,‬
‫ובהנחה שהחדר יושכר 20 ימים בחודש,‬
‫זה הרווח המשוער שלנו.‬
‫התקבלת לעבודה!‬
‫מתי את עוזבת?‬
‫לא!‬
‫לא! מספיק!‬
‫יש לך ריאות חדשות, את על סטרואידים!‬
‫יום ההולדת שלך מתקרב.‬ ‫-איך נחגוג?‬
‫לא נחגוג. בחייכן, 21 זה גיל מסריח.‬ ‫אין שום דבר לחגוג.‬
‫טוב, יש לי דייט עם ד"ר קפוני.‬
‫ד"ר קפוני שלי?‬ ‫-החרא!‬
‫כן, אני רוצה להיות גברת חרא.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-שלום.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בואו איתי.‬ ‫-תודה.‬
‫זה הבית!‬
‫יש לו אנרגייה טובה, הוא מושלם. נשכור אותו?‬ ‫-כן…‬
‫מה שכר הדירה?‬
‫אלף חמש מאות, לא כולל חשבונות.‬ ‫פיקדון של שלושה חודשים ועמלת תיווך.‬
‫ממילא נראה לי‬ ‫שיימאס לנו מכל האנרגייה הזאת.‬
‫יימאס לנו, כן.‬
‫ואולי יש יותר מדי…‬ ‫-אור.‬
‫ואני מרגישה שיש פה לחות.‬
‫לחות, כן.‬ ‫-לחות.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫"יש לי בשבילכם בית‬ ‫מול הכביש המהיר, צמוד למזבלה.‬
‫רק אל תפתחו חלונות."‬
‫בחייך, קצת סבלנות.‬
‫נמצא את הבית הנכון.‬
‫אנחנו צריכים להחליף מתווך.‬
‫לגמרי.‬
‫האמת שהבית הזה לא כזה גרוע.‬
‫יקופו!‬
‫תחליש את המוזיקה!‬
‫אני מנסה לישון!‬
‫דייט ראשון עם החרא.‬
‫זאת או זאת?‬
‫לא משנה, העיקר שתחליש את המוזיקה!‬
‫החולצה הזאת. היא קצת יותר…‬
‫קצת יותר…‬
‫בסדר. תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫אני כמעט שוקל מחדש את הבית ליד המזבלה.‬
‫טוב, יום הולדת שמח.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫אני פשוט לא רגיל לזה.‬
‫זה מוזר לי.‬ ‫-מה מוזר?‬
‫אל תגיד לי שאני הראשון שלך.‬
‫כן, ממש!‬
‫הראשון שלי!‬
‫לא, אתה לא הראשון שלי. לא.‬
‫אבל אתה הרופא של החברה שלי.‬
‫ואני מודה לה על שהכירה לי בחור נחמד כמוך.‬
‫אני מודה למערכת הבריאות הלאומית‬ ‫שאפשרה לך לרפא אותה.‬
‫אפרופו מרתה, נראה שאתה והיא קרובים מאוד.‬
‫וגם הבחורה השנייה.‬ ‫-פדריקה.‬
‫אנחנו משפחה כמעט.‬
‫והמשפחה האמיתית שלך?‬
‫המשפחה האמיתית שלי…‬
‫אימא שלי אוספת יותר בעלים מנעליים,‬
‫ויש לה אוסף נעליים לא מבוטל!‬
‫כרגע היא בהודו.‬
‫לא שמעתי ממנה שלושה חודשים.‬
‫אבל אני ואבא שלי דווקא…‬
‫לא כל כך קרובים.‬
‫אתה מסתתר מאחורי בדיחות, נכון?‬
‫אתה לא טועה.‬
‫כל אחד מגן על עצמו בדרכו.‬ ‫-ברור.‬
‫אבל לפעמים כשאנחנו מקימים חומות סביבנו,‬ ‫ההגנה הופכת לכלא.‬
‫שאני אבין…‬
‫אתה רופא ריאות או פסיכולוג?‬
‫עוד בדיחה.‬
‫יקופו, אל תדאג.‬
‫אתה מושלם כמו שאתה.‬
‫יקופו!‬ ‫-היי!‬
‫גם אתם פה?‬
‫דריו, אלה רבקה וג'קומו.‬
‫פגשת אותם בבית החולים, זוכר?‬
‫ברור. היי, ג'קומו. מה שלומך?‬
‫טוב מאוד, תודה.‬
‫יופי. ערב טוב, חבר'ה. אנחנו בדיוק הולכים.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, ארוחת הערב הייתה נהדרת.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫כן, הוא היה גאון,‬ ‫אבל לא הכירו בגאונות שלו.‬
‫אפשר אפילו לומר שזלזלו בו בתקופת חייו.‬
‫למעשה, לוואן גוך הייתה השפעה כבירה‬ ‫על האומנות במאה ה-20…‬
‫מצאתי לנו בית! הוא מושלם!‬
‫נלך לראות אותו בהפסקת הצוהריים שלך.‬
‫כן, אבל אני באמצע שיעור…‬
‫שלום!‬
‫בסדר.‬
‫תלמידים, זו מרתה, החברה שלי.‬
‫לא!‬ ‫-אין מצב!‬
‫נו, באמת!‬
‫אני יודעת, אני מצטערת.‬
‫טוב, נתראה אחר כך.‬
‫כן.‬
‫תמשיכו בשיעור.‬
‫כמו שאמרתי, ואן גוך…‬
‫העיניים שלך עצומות?‬ ‫-כן.‬
‫לא לפקוח עיניים.‬ ‫-אני לא פוקח!‬
‫בסדר.‬
‫עצור כאן.‬
‫עכשיו תפקח עיניים.‬
‫תדמיין פה שולחן גדול.‬
‫החלון מכניס הרבה אור, אז תוכל לצייר.‬
‫וחשבתי שנשים פה את הספה‬
‫ונתלה את התמונות שלנו על הקירות האלה.‬
‫מה דעתך?‬
‫מושלם.‬
‫כן. וגם המחיר מושלם.‬
‫אתם יכולים לבוא למשרד מחר ולחתום על החוזה.‬
‫בעלת הבית מבקשת תשלום של חודשיים מראש.‬
‫ועוד עניין קטן:‬ ‫דיירים מתחת לגיל 30 נדרשים להחתים ערבים.‬
‫זה לא עניין קטן.‬
‫לשנינו יש משכורת, אז…‬
‫כן, ראיתי את המשכורות.‬ ‫לצערי, הן לא מספיקות.‬
‫צר לי, אבל אי אפשר להתפשר בנושא הזה.‬
‫אתם צריכים להחתים ערב, אולי בן משפחה.‬
‫טוב, את יודעת מה זה אומר?‬
‫הגיע הזמן שהמשפחות שלנו ייפגשו.‬
‫סוף סוף אנחנו פוגשים מישהי!‬
‫מה?‬
‫את מאמינה שאת הבחורה הראשונה‬ ‫שגבריאלה מביא הביתה?‬
‫כולנו היינו משוכנעים שהוא גיי.‬
‫נכון, חבר'ה?‬
‫ביום הולדתו ה-20‬ ‫נתנו לו במתנה חופשה בלונדון,‬
‫כולל כרטיס לאחורי הקלעים של מצעד הגאווה!‬
‫אבל הוא לא, למרבה הצער.‬
‫כי לדעתי כל אימא‬ ‫צריכה ילד גיי אחד לפחות. זו ברכה.‬
‫אבל לא איבדתי תקווה!‬
‫גברתי, תאמיני לי, גבריאלה ממש לא גיי.‬
‫מסכנה! אם הוא דומה לאבא שלו,‬ ‫את בטח גמורה מעייפות!‬
‫חבר'ה…‬
‫לא הלך.‬
‫מתברר שסדנאות עיסוי איורוודי‬
‫וגידול קנאביס ביתי‬
‫אינם ערובה מספקת להכנסה.‬
‫אמרת להם שזה קנאביס רפואי?‬ ‫-ברור שאמרתי.‬
‫והם לא האמינו לך?‬
‫לא. אבל אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫בחייכם, חבר'ה. תתעודדו.‬
‫במקרה הכי גרוע, תעברו לגור פה.‬
‫כן!‬
‫הייתי מבקשת מההורים שלי, אבל לא נראה לי‬ ‫שיסכימו לקבל ערבות מהעולם הבא.‬
‫קחי.‬
‫לא, אימא! אסור לה. בחייך.‬
‫בסדר, בואו נאכל קינוח.‬
‫לא צריך, אני אפנה.‬
‫קח את זה.‬
‫סליחה, אבל אולי תבקשי מסבתא שלך?‬
‫אתה טיפש?‬
‫היי, מה עשיתי?‬
‫רגע. זוכרים את קרולינה, האקסית שלי?‬
‫איזו קרולינה? היו הרבה.‬ ‫-אל תתחיל עם זה שוב!‬
‫קרולינה שעבדה בבנק.‬
‫אשאל אותה‬ ‫אם אתם יכולים להוציא ערבות בנקאית.‬
‫כן.‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫אתה מוכן לסיבוב שני?‬
‫בסדר, יש לי שתי חדשות טובות!‬
‫תגיד לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז ככה…‬
‫המתווך התקשר.‬
‫ערבות בנקאית זה בסדר.‬
‫אאסוף את המפתחות מחר.‬
‫יופי.‬
‫מה קרה?‬
‫לא, כלום. זה פשוט צעד משמעותי.‬
‫אני עוזבת את יקופו ופדריקה.‬
‫הם המשפחה שלי.‬
‫מה קרה?‬
‫לא, פשוט…‬
‫שמעתי אותך מדברת על סבתא שלך.‬
‫חשבתי שהיא מתה.‬
‫טכנית, לא.‬
‫כשההורים שלי מתו, היא קיבלה משמורת עליי.‬
‫בוא נגיד שהיא לא ממש שמחה‬ ‫להכניס נכדה לבית שלה.‬
‫והיא הראתה את זה כל יום.‬
‫כמה זמן עבר מאז שראית אותה?‬
‫ברגע שמלאו לי 18, עזבתי את הבית.‬
‫היה ממש נחמד‬ ‫לראות אותך עם המשפחה שלך, אתה יודע?‬
‫אתה לא מדמיין כמה הייתי רוצה משפחה כזאת.‬
‫כן, אבל יש לך את יקופו ופדריקה.‬
‫המשפחה האמיתית היא המשפחה שבוחרים, נכון?‬
‫כן, אני יודעת. אני בת מזל.‬
‫כן.‬
‫אבל יש ריקנות שאי אפשר למלא.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫איך הולך?‬
‫בסדר גמור. איך הולכת?‬
‫אתה לומד לספר בדיחות?‬
‫טוב מאוד!‬
‫מעניין מי נותן לך שיעורים.‬
‫יש שאלה שמציקה לי כבר הרבה זמן.‬ ‫למה קיצרת את השם של המחלה ל"סיסטיק"?‬
‫השם המלא הוא "סיסטיק פיברוזיס".‬
‫כי זה שם מצחיק.‬
‫אז זה פחות מפחיד.‬
‫תתלבשי.‬
‫דוקטור?‬
‫אני בדרך כלל לא חטטנית…‬
‫אני מניח שנדרש ממך מאמץ על-אנושי כרגע.‬
‫אבל העניין הוא שיקופו הוא כמו אח בשבילי,‬
‫אז זה כמעט כאילו אתה גיסי.‬
‫זה עובד ככה רק בסרטים.‬
‫וטכנית, יקופו הוא רק ידיד שלך. וגם שלי.‬
‫בטח.‬
‫- נאומי: תודה שבאת למסיבה שלי.‬ ‫הצלת את המצב! ותודה על המתנה. -‬
‫- ממש אהבתי את הספר! -‬
‫- אני מבינה אותך,‬ ‫מערכות יחסים הן מסובכות! -‬
‫- לא כולנו כמו רבקה. בוא אליי ונדבר. -‬
‫אין מצב.‬
‫אני מרגישה שאני בפרק של "מראה שחורה".‬
‫ברור, ברגע שפינינו את הבלגן,‬ ‫החדר נראה גדול פי עשרה.‬
‫את יכולה לישון כאן הלילה אם את רוצה.‬
‫נכון. את לא חייבת לעזוב מייד.‬
‫חבר'ה, אם לא אעשה את זה עכשיו,‬ ‫לעולם לא אעזוב.‬
‫אני כמעט מצטערת‬ ‫שעדיין אסור לי להרים חפצים כבדים.‬
‫אל תדאגי. זה היה הארגז האחרון.‬
‫תודה.‬
‫לא, חכי.‬
‫בואי נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫וואו!‬
‫טוב, נראה לי שזהו זה.‬
‫כן.‬
‫זהו זה.‬
‫קשה לי לחכות שהמיטה החדשה תגיע.‬
‫כן.‬
‫שכחתי לקחת את האנזימים.‬
‫אתה יכול להביא לי אותם מהמטבח?‬
‫בבקשה!‬
‫כן, המפקדת.‬
‫תודה.‬
‫הם בארגז מימין.‬
‫- מרתה התינוקת -‬
‫- מרתה - סבתא -‬
‫- תעודת בית ספר -‬
‫- כתובת: קורסו פרנצ'ה 297/1 -‬
‫גברתי?‬
‫שלום, אני גבריאלה,‬
‫החבר של הנכדה שלך.‬
‫מרתה.‬
‫גברתי?‬
‫תקשיבי, אני שומע שאת מאחורי הדלת.‬
‫גברתי, בבקשה.‬ ‫אני רק רוצה לדבר על הנכדה שלך.‬
‫גברתי, בבקשה. אני רק רוצה לדעת…‬
‫כן, אני מבינה מה אתה רוצה,‬ ‫אבל זו הסגת גבול.‬
‫כבר התקשרתי למשטרה.‬
‫לא, בבקשה!‬
‫בבקשה.‬
‫הנכדה שלך אמרה לי שאתן לא ביחסים טובים,‬
‫אבל זה לא אומר ש…‬
‫איזו מניאקית!‬
‫קדימה. תזיז קצת את המיטה‬ ‫כדי להסתיר את הכתם הזה.‬
‫תפתח את הווילונות.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר?‬
‫- חדר נעים בטורינו -‬
‫מעולה!‬ ‫-פרסמתי את המודעה.‬
‫כסף!‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫היי! אנחנו אסיה וזואי. נעים מאוד!‬
‫זואי, תגידי שלום!‬
‫תגידי שלום.‬
‫רוצה להחזיק אותה?‬
‫כן.‬ ‫-בואי.‬
‫איזו מתוקה.‬ ‫-היי!‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫תראה אותה!‬
‫אימא!‬ ‫-היא מחבבת אותך.‬
‫יש לכם ילדים?‬ ‫-לא.‬
‫לא. אבל אנחנו אוהבים ילדים.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫הפתעה!‬
‫אלוהים. היי!‬
‫היי.‬
‫עכשיו גילינו איפה המפתחות שלך היו.‬
‫את לא יכולה לבוא וללכת כרצונך. זה לא מלון.‬
‫טוב, האמת ש…‬
‫מי זאת הייתה?‬
‫זואי. הילדה הכי יפה ומחונכת בעולם.‬
‫היא נראית כמו בובה. היא אף פעם לא בוכה.‬
‫היא רק רוצה לשחק ולהתכרבל,‬
‫בדיוק כמוני.‬
‫חבר'ה, זאת לא בדיחה.‬
‫יש לי סדרי עדיפויות אחרים.‬
‫הוא יוצא שוב עם הרופא שלו הערב.‬
‫יופי.‬
‫כן, אבל…‬
‫יקופו, לא נראה לי שהוא מתאים לך.‬
‫הוא נראה קצת קר, מרוחק מאוד.‬
‫זה חלק מהקסם שלו.‬ ‫והוא לא "מרוחק מאוד" איתי.‬
‫הוא מוריד לאט את המגננות שלו.‬
‫בסדר.‬
‫ו…‬
‫כמה זמן אתם יוצאים?‬
‫למעשה, אנחנו זוג.‬
‫אנחנו חוגגים היום חודש לזוגיות שלנו.‬
‫שלושים יום.‬
‫למעשה, הערב,‬
‫אני נותן לו את זה.‬
‫מה זה?‬
‫סתם משהו קטן.‬ ‫-יקופו!‬
‫טוב, בלי לחץ.‬
‫זה סוף שבוע בהרים‬ ‫במלון חמישה כוכבים עם ספא.‬
‫אתה משוגע?‬
‫למה משוגע? זה רומנטי.‬
‫גם אם הייתי צריך‬ ‫למכור ריאה כדי לשלם על זה.‬
‫אופס!‬
‫איך אני נראה?‬ ‫-נהדר.‬
‫תודיע לי אם לא תישן פה הלילה.‬
‫אני מודיע לך עכשיו, לא אישן פה.‬
‫רוב הסיכויים שלא אישן בכלל!‬
‫יקופו?‬
‫קפה?‬ ‫-ברור.‬
‫אז בסוף יש אצלכם תינוקת?‬
‫כן, אבל היא עוזבת מחר.‬
‫אתגעגע לזואי הקטנה.‬
‫תטעם.‬
‫טעים מאוד.‬
‫אתה יודע מה אני רוצה?‬
‫אפשר לאכול קודם?‬
‫אני רציני.‬
‫תדמיין את הסצנה:‬
‫ספא בהרים,‬
‫אתה ואני נהנים כל היום מעיסויים,‬
‫טיפולי פנים,‬
‫אמבטיות בוץ,‬
‫אולי טבילה קצרה‬ ‫בבריכה החיצונית המחוממת, ואז…‬
‫סליחה, לא שמתי אותו על שקט.‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫זה לא מנומס, אבל זו לא הבעיה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה עדיין ב"ריר"?‬
‫אה, זה?‬
‫יקופו, אתה יודע שאני מחבב אותך מאוד,‬ ‫אבל כמה זמן אנחנו יוצאים?‬
‫בערך חודש?‬
‫לא יודע. לא ספרתי.‬
‫בוא לא נמהר.‬
‫נדע כשהזמן הנכון יגיע,‬
‫ואז נפסיק לצאת עם אחרים.‬
‫אל תגיד לי שאתה יוצא רק איתי.‬
‫ברור שלא.‬
‫בעצם…‬
‫בדיוק נזכרתי שקבעתי דייט עם "זיין97".‬
‫אני אלך להכין לו ג'ין וטוניק.‬
‫- החרא: אני מצטער שנעלבת.‬ ‫ניפגש מאוחר יותר ואפצה אותך. -‬
‫יש לנו הזמנות לשלושת החודשים הבאים.‬
‫מעולה!‬
‫אבל… לא היית אמור לישון מחוץ לבית?‬
‫רבתם?‬
‫לא, צדקתן. מיהרנו מדי.‬
‫החלטנו להוריד הילוך ולצאת עם אחרים.‬
‫כמה זמן התינוקת בוכה ככה?‬
‫די הרבה זמן, האמת.‬
‫איפה אסיה?‬
‫אסיה? שלום?‬
‫הכול בסדר?‬
‫אסיה?‬
‫תפתחי.‬ ‫-אני נכנסת.‬
‫היי.‬
‫"אחזור בעוד כמה ימים."‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫אני מתקשרת למשטרה.‬
‫לא, חכי.‬
‫ואם יכניסו אותה לבית יתומים?‬
‫ואם אסיה תחזור ותגלה שהתינוקת נעלמה?‬
‫לא, אסור לנו לעשות את זה.‬
‫בסדר. אז מה אתה מציע שנעשה?‬
‫אני לא יודע!‬
‫בסדר. בואי אליי.‬
‫בסדר. אסיה אמרה שהיא‬ ‫תחזור בעוד כמה ימים, נכון?‬
‫נחכה עד יום חמישי, ואז נחליט.‬
‫מה הבעיה שלה?‬ ‫-אני לא יודעת!‬
‫אולי היא רעבה.‬ ‫-מה היא אוכלת?‬
‫אולי זה כתוב שם.‬
‫לאסיה היה מעבד מזון.‬
‫הינה הוא!‬
‫מה עכשיו?‬
‫ככה.‬ ‫-לא, ככה. אבל…‬
‫ככה.‬ ‫-לא.‬
‫לא, תני לי לעשות את זה. נראה לי ש…‬
‫אבל…‬
‫טעים!‬ ‫-רוצה לאכול?‬
‫יופי, מתוקה.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫ילדה טובה!‬
‫מה?‬
‫חבר'ה, הכול בסדר?‬
‫מרתה, אנחנו בסרט גרוע משנות ה-80.‬
‫אסיה עזבה והשאירה את התינוקת.‬ ‫-מה הכוונה?‬
‫פשוטו כמשמעו.‬
‫נכנסנו לחדר שלה היום והיא נעלמה.‬
‫היא כתבה שהיא תחזור בעוד כמה ימים.‬ ‫היא תחזור, נכון?‬
‫תראה, יש לנו בערך 28 דקות‬ ‫עד הארוחה הבאה שלה. אנחנו צריכים חיתולים.‬
‫ואוכל לתינוקות.‬ ‫-ופורמולה.‬
‫והדבר לשיניים שמכניסים למקפיא.‬ ‫-כן.‬
‫אני כבר יודע.‬
‫אנחנו נהרוג את התינוקת המסכנה.‬
‫חבר'ה, אתם מפחידים אותי.‬
‫כשהיא רגועה ככה, היא מתוקה.‬
‫אתם משוגעים. מה תעשו אם אימא שלה לא תחזור?‬
‫אנחנו יודעים שהיא לא יכולה להישאר אצלנו.‬ ‫אולי תיתני לנו ליהנות מהרגע הזה?‬
‫"ליהנות…"‬
‫יש לנו חדשות.‬
‫יקופו במערכת יחסים פתוחה.‬
‫אלוהים, את כזאת שמרנית!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫יש לי דייט עם דריו.‬
‫כמה תהיו?‬
‫לא, מתוק שלי.‬
‫אתה לא יכול לצאת מתי שבא לך‬ ‫ולהשאיר אותי עם התינוקת.‬
‫מה תעשה כשיהיה לנו ילד משלנו?‬ ‫תצא כל לילה ותשאיר אותי לבד?‬
‫כל לילה? זה לילה אחד!‬
‫אין סיכוי. לך תחמם את הבקבוק.‬
‫את רצינית?‬
‫חבר'ה, אתם מפחידים אותי.‬
‫אתם נראים כמו הורים טריים תשושים.‬
‫הוא חסר אחריות.‬
‫והיא נודניקית!‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו תנו למרתה לעשות סדר במצב.‬
‫יקופו, תצא לפגוש את דריו‬
‫והחברים שלו.‬
‫פדריקה, אל תדאגי. תנוחי קצת, תתקלחי.‬
‫דודה מרתה תטפל בזואי הקטנה.‬
‫את רוצה לצאת איתי לטיול?‬
‫מה דעתך, קטנטונת?‬
‫סליחה, מה עם גבריאלה?‬ ‫את לא צריכה ללכת הביתה?‬
‫לא, יש לו ישיבת צוות.‬ ‫מסכן, הוא יחזור רק מאוחר.‬
‫תקשיבי, אני יודע שאת בבית.‬
‫בבקשה, אל תתקשרי למשטרה.‬
‫גברתי, אני מבקש רק חמש דקות.‬
‫ואני מבטיח שאם לא תשני את דעתך,‬
‫אצא לך מהחיים אחת ולתמיד.‬
‫וכך גם הנכדה שלך, מרתה.‬
‫תתחיל.‬
‫סליחה, מה?‬
‫ביקשת חמש דקות. השעון דופק, בחור צעיר.‬
‫כן.‬
‫טוב…‬
‫מרתה ואני יחד כבר כמה חודשים,‬
‫ו…‬
‫אנחנו מאוהבים מאוד.‬
‫למרבה הצער, יש לה מחלה קשה מאוד,‬
‫אבל אני מניח שאת כבר יודעת את זה.‬
‫בכל מקרה, לפני כמה זמן היה…‬
‫סיבוך.‬
‫אבל היא בסדר.‬
‫היא עברה השתלת ריאות.‬
‫עברנו לגור יחד לא מזמן.‬
‫תקשיבי…‬
‫אני לא נוהג לדחוף את האף‬ ‫לעניינים לא לי, אבל…‬
‫את בת המשפחה היחידה שנותרה לה.‬
‫אני לא יודע מה הסיבה לנתק ביניכן.‬
‫אבל אולי תוכלו למצוא דרך להתפייס‬
‫ולחדש את הקשר.‬
‫למה מרתה שלחה אותך?‬
‫ברור.‬
‫מרתה לא יודעת שאתה פה, נכון?‬
‫לא, היא לא יודעת.‬
‫אבל אני בטוח שהיא מתגעגעת אלייך.‬
‫כן, בחור צעיר.‬
‫דחפת את האף לעניינים לא לך.‬
‫חשבת שתוכל לתקן קשר של שתי נשים‬
‫שאף אחת מהן לא חשה שום צורך‬
‫לתקן אותו.‬
‫תגיד לי, מי אתה חושב שאתה?‬
‫גברתי, חכי. בבקשה.‬
‫מרתה זקוקה לך.‬
‫אני בטוח בזה, גם אם היא לא בטוחה.‬
‫ואני גם בטוח שכדאי לך להכיר אותה,‬
‫כי היא אישה נהדרת, מלאת חיים ונדיבה,‬
‫ויש לך חלק בזה.‬
‫לך מפה.‬
‫בסדר.‬
‫אני מתנצל על ההפרעה.‬
‫אם תשני את דעתך,‬
‫זה המספר שלי.‬
‫להתראות.‬
‫סליחה. זה מטופל.‬
‫נו? תורך לבחור, אז איזה סרט נראה?‬
‫אני מתלבט בין…‬
‫"בגידות בחיי נישואין" ו"חזירים מכונפים".‬
‫הבא בתור.‬
‫מי זה היה?‬
‫מי?‬
‫"מי?" הבחור שכרגע אמרת לו שלום.‬
‫לא אמרתי שלום.‬ ‫הוא חייך אליי, אז החזרתי לו חיוך.‬
‫יקופו, מה קרה?‬
‫כלום. אני מצטער.‬
‫אני מרגיש אשם‬ ‫כי השארתי את פדריקה לבד עם זואי. זה הכול.‬
‫תודה.‬ ‫-הבא בתור.‬
‫אולם שתיים, תודה.‬
‫הוא משלם.‬
‫"בואי נצא לטיול קטן…"‬
‫איזו חמודה! היא יפהפייה.‬
‫בת כמה היא?‬
‫אין לי מושג.‬ ‫-מה?‬
‫אני סתם צוחקת!‬
‫להתראות.‬
‫בואי נלך.‬
‫תגידי שלום!‬
‫בסדר. עכשיו להסתכל עליי.‬
‫נעשה הפסקה קצרה.‬
‫שכחתם לספר לנו משהו?‬
‫הלוואי!‬
‫היא של הדודנית שלך ושל יקופו.‬
‫מה?‬
‫לא, הם פשוט שומרים עליה‬ ‫בזמן שאימא שלה לא פה.‬
‫נכון, מתוקה קטנה?‬
‫בסדר!‬ ‫-בסדר.‬
‫אפשר להחזיק אותה?‬
‫בטח. רוצה ללכת לדודה?‬
‫בואי אליי.‬ ‫-קדימה. וואו!‬
‫איזו פאשניסטה!‬
‫היי!‬
‫לא.‬
‫תנסי לתמוך לה קצת יותר בראש.‬
‫סליחה. אפשר?‬
‫הינה היא! הינה זואי.‬
‫לא.‬
‫הינה זואי הקטנה.‬
‫לא.‬
‫תחזיר לי אותה!‬
‫תקשיבי, זה רק צירוף מקרים.‬
‫את עושה צרות, מה?‬
‫את מזכירה לי מישהי.‬
‫אנחנו צריכות לחזור ליקופו ופדריקה עכשיו,‬
‫אבל אני יודעת שאת הכי אוהבת אותי.‬
‫הכול בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה היה רק התקף שיעול קטן.‬
‫זה קורה, נכון?‬
‫סתם התקף קטן וטיפשי…‬
‫של שיעול.‬
‫- החרא -‬
‫הלו? מדברת בקה.‬
‫בקה, כן. היי. מה שלום ג'קומו?‬ ‫לא שמעתי ממנו מאז יום שני.‬
‫הוא במקלחת.‬
‫מה פתאום נדלקת ככה על ג'קומו?‬
‫סתם הייתי אידיוט.‬
‫האמת שהוא אחלה גבר.‬
‫אבל רק מאז שאנחנו זוג?‬
‫מה זה קשור?‬
‫תקשיבי, את יכולה להגיד לו לחזור אליי?‬
‫בקה?‬
‫הלו?‬
‫בקה? הלו?‬
‫יצרתי מפלצת.‬
‫ועכשיו הפתרון היחיד…‬
‫הוא להשמיד אותה.‬
‫תראו, הוא מת מפחד.‬
‫רוצה מכות, חרא קטן?‬
‫קדימה, פחדן. תרביץ לי!‬ ‫-בוא הנה.‬
‫חבר'ה, הוא עשה במכנסיים!‬
‫איכס! הוא עשה במכנסיים!‬
‫איכס!‬
‫איזה דוחה!‬
‫אתה גרוע!‬ ‫-דוחה!‬
‫תראו את הלוזר הזה!‬
‫- שיתוף סרטון‬ ‫כן/לא -‬
‫- שתף -‬
‫חבר'ה, תביאו לו חיתול.‬
‫- מושתן! פיפי פוטר -‬
‫קדימה, פחדן. תרביץ לי!‬ ‫-בוא הנה.‬
‫חבר'ה, הוא עשה במכנסיים!‬
‫איכס! הוא עשה במכנסיים!‬
‫איכס!‬
‫איזה דוחה!‬
‫אתה גרוע!‬ ‫-דוחה!‬
‫- #מושתן -‬
‫- לוזר -‬
‫לא. אני לא מאמינה…‬
‫חבר'ה, תביאו חיתול!‬
‫מי המניאק שעשה לו את זה?‬
‫מישהו שלא היה לו אומץ‬ ‫להשתמש בשם האמיתי שלו.‬
‫זה פרופיל מזויף.‬
‫איזה מניאקים.‬
‫ג'קומו המסכן.‬
‫אתה יכול לבדוק את הבקבוק שלה?‬
‫היי.‬
‫שמעת ממרתה?‬
‫לא. ואת?‬ ‫-לא מאז אתמול בערב.‬
‫שתים עשרה שעות בלי הודעות.‬ ‫היא כבר שכחה אותנו?‬
‫אני רצינית, טמבל.‬
‫אני לא יודעת למה, אבל יש לי הרגשה רעה.‬
‫אני אתקשר אליה.‬
‫מרתה!‬
‫תפתחי!‬
‫אנחנו יודעים שאת בבית.‬
‫אבל…‬
‫היי.‬ ‫-דאגנו לך!‬
‫הכול בסדר?‬
‫התקשרתם אליי 35,000 פעמים בפחות מ-24 שעות.‬
‫אתם לא חושבים שזה מוגזם?‬
‫לא.‬
‫טוב, אני חושבת שהגיע הזמן לשחרר.‬
‫אני מנסה לבנות חיים עם גבריאלה.‬
‫לא בריא לנו לבלות כל כך הרבה זמן יחד.‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן לחתוך את חבל הטבור.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זאת אומרת‬ ‫שאולי אנחנו צריכים להיות רק חברים,‬
‫ולא משפחה מוזרה ואובססיבית.‬
‫לדעתי זה עדיף לכולנו.‬
‫התינוקת?‬
‫היא סוף סוף נרדמה.‬
‫את קונה את הקשקוש הזה על חבל הטבור?‬
‫ממש לא.‬
‫זה הקטע הרגיל שלה.‬
‫יש לה בעיה,‬
‫ובמקום לבקש מאיתנו עזרה, היא מסתגרת.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫מה שאנחנו תמיד עושים.‬ ‫נהיה נודניקים מעצבנים.‬
‫נתמוך בה גם אם היא לא רוצה,‬ ‫ונפקח עליה עין.‬
‫שמעת את התינוקת קודם? היא אמרה "אבא".‬
‫היא אמרה "יאם-יאם". היא הייתה רעבה.‬
‫היא אמרה "אבא". אל תהרסי לי את הרגע.‬
‫אל תיקשר אליה יותר מדי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫חזרת הביתה מאוחר.‬ ‫-כן.‬
‫הייתה לי ישיבת צוות.‬
‫היום? עוד אחת?‬
‫לא. האמת ש…‬
‫רק היום.‬
‫תקשיבי,‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫בגדת בי.‬
‫לא.‬
‫כי אם היית בוגד, לא היית מספר לי, חזיר!‬
‫לא…‬
‫אני…‬
‫ביקרתי את סבתא שלך.‬
‫בבקשה, אל תכעסי. עשיתי את זה‬ ‫רק כי חשבתי שאת מתגעגעת אליה.‬
‫חבל שעשית את זה.‬
‫אני לא כועסת.‬
‫אני יודעת מה חשבת, כי המשפחה שלך מושלמת.‬
‫אתה לא מבין שיש מצבים שאי אפשר לתקן.‬
‫סליחה, לא התכוונתי לעשות צרות.‬
‫אבל עשית.‬
‫גם אם היו לך כוונות טובות.‬
‫היא בטח לא רצתה לדבר.‬
‫טוב, למעשה,‬
‫היא אפילו התקשרה למשטרה.‬
‫מתאים לסבתא.‬
‫אבל חבל שלא דיברת איתי.‬
‫הייתי חוסכת לך את הטרחה.‬
‫סליחה שאני שואל, אבל…‬
‫מה הייתה הבעיה?‬
‫את לא חייבת לענות אם את לא רוצה.‬
‫זה בסדר.‬
‫כשאימא שלי מתה,‬ ‫היא וסבתא שלי לא היו בקשר כבר שמונה שנים.‬
‫פגשתי אותה לראשונה‬ ‫רק כשהעובד הסוציאלי הביא אותי אליה.‬
‫למרבה האירוניה,‬
‫מעולם לא היה לה עניין לפגוש אותי,‬
‫ופתאום הפילו עליה נכדה,‬
‫ועוד נכדה חולנית.‬
‫לדעתי היא עשתה כמיטב יכולתה.‬
‫אבל היא עשתה יותר נזק מהסיסטיק, תאמין לי.‬
‫רבנו כל הזמן.‬
‫רבנו אפילו ביום הולדתי ה-18.‬
‫ואמרתי לה שהאימא הלא נכונה מתה בתאונה.‬
‫היא סטרה לי.‬
‫וזה היה הסוף.‬
‫סוף המשפחה שלי.‬
‫לא.‬
‫כי היא סבתא שלך…‬
‫אבל אני המשפחה שלך.‬
‫את בוערת מחום.‬
‫את חולה?‬
‫מה נעשה?‬
‫קח אותי לבית החולים.‬
‫כן.‬
‫קוקו!‬
‫מי זאת? מרתה?‬ ‫-אין סיכוי שזאת מרתה.‬
‫חבר'ה!‬
‫חזרתי.‬
‫היי!‬
‫היי, מתוקה!‬
‫אימא חזרה!‬
‫היי.‬
‫היי!‬
‫סליחה, איפה היית? כמעט התקשרנו למשטרה.‬
‫אני יודעת, סליחה.‬ ‫הייתי צריכה למצוא את לודוביקו.‬
‫היי, אני לודוביקו. אני…‬
‫אבא של זואי.‬
‫נפגשנו בפעם הראשונה שבאתי הנה.‬
‫הוא לא ידע‬
‫שנולדה לנו תינוקת.‬
‫לא יכולתי פשוט להופיע איתה אצלו בדלת.‬
‫לא, נכון. עדיף להשאיר אותה עם שני זרים.‬
‫אבל הסתדרתם, נכון?‬
‫היא יפה כל כך.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫אתה יפהפה.‬
‫לא, את יפהפייה.‬
‫כדאי שנלך עכשיו.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫היי.‬
‫תגידי "צ'או" לפדריקה וליקופו.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫תהיי ילדה טובה.‬
‫אז מה תעשו עכשיו?‬
‫נאהב זה את זו.‬
‫ביי.‬
‫אני צריך לעשות משהו.‬
‫היי. מה אתה עושה פה?‬
‫תיכנס.‬
‫יכולת להזהיר אותי.‬
‫תישאר לארוחת ערב?‬
‫לא.‬
‫דריו…‬
‫תמיד ידענו שזה ייגמר ככה.‬
‫לא.‬
‫לא ידענו.‬
‫ביקשתי רק זמן.‬
‫נתתי לך זמן.‬
‫אני לא מאמין שאני זורק אותך.‬
‫אל תדאג.‬
‫אתה לא הראשון.‬
‫למעשה, החזקת מעמד יותר זמן מהאחרים.‬
‫הייתי משוכנע שהפעם זה ייגמר אחרת.‬
‫תישארי כאן. אני כבר חוזר.‬
‫סליחה!‬
‫אנחנו מטופלים של ד"ר קפוני.‬ ‫בבקשה, זה מקרה חירום!‬
‫המשמרת שלי נגמרה. המחליפה שלי תכף תבוא.‬ ‫-אני פה.‬
‫רק רגע, אני צריכה להתחבר למערכת.‬
‫בבקשה, תזדרזי!‬
‫אני לא מצליחה להתחבר.‬ ‫-זה מקרה חירום! בבקשה!‬
‫תירגע. אנחנו עובדים.‬ ‫-אחות, תעזרי לה!‬
‫את לא רואה שהיא חולה מאוד?‬
‫אלונקה, מהר!‬ ‫-תעשו משהו!‬
‫מרתה!‬ ‫-תירגע.‬
‫מרתה, אהבה שלי!‬
‫מותק?‬
‫אתה יקר לי.‬
‫אבל אני מפחד שהפעם איפגע באמת.‬
‫סליחה, זה בית החולים.‬
‫- בית חולים -‬
‫אז…‬
‫הריאות החדשות‬
‫לא מתפקדות כהלכה.‬
‫יש לה שוב זיהום חריף.‬
‫מה התחזית הגרועה ביותר?‬
‫היי.‬
‫יהיה בסדר, חכי ותראי.‬
‫מרתה תהיה בסדר.‬
‫אין לזה קשר למרתה.‬
‫עשיתי משהו נורא.‬
‫ראית את הסרטון שרץ ברשת?‬
‫אני שיתפתי אותו.‬
‫טוב, זה היה ברור.‬
‫ידעת?‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫חיכיתי שתגידי לי.‬
‫אתה כועס עליי?‬ ‫-כן.‬
‫אני מאוד כועס עלייך.‬
‫אולי אני אפילו מבין למה עשית את זה.‬
‫התחלתי להפריע יותר מדי, נכון?‬
‫כן.‬
‫פשוט לא ידעתי איך להגיד לך.‬
‫אולי תמחוק את הסרטון?‬
‫לא רק שלא אמחוק אותו,‬
‫גם אצפה בו שוב מדי פעם.‬
‫יש לי אמפתיה לילד המפוחד הזה,‬
‫ואני לא מתבייש במי שהייתי.‬
‫כבר לא.‬
‫סליחה.‬
‫עם זאת,‬
‫עכשיו תצטרכי לעשות משהו בשבילי.‬
‫שלום לכולם.‬
‫אני בטוחה שכולכם ראיתם את הסרטון הוויראלי‬
‫של הבחור שמתעמרים בו.‬
‫הבחור הזה הוא החבר שלי.‬
‫- באמת?‬ ‫אני לא מאמין -‬
‫קוראים לו ג'קומו.‬
‫- סליחה? את רצינית?‬ ‫ג'קומו המסכן -‬
‫אני שיתפתי את הסרטון הזה.‬
‫- זה נורא.‬ ‫איך עשית דבר כזה? -‬
‫- לא ציפיתי לזה ממך.‬ ‫לא חשבת עליו? -‬
‫חשבתי שארגיש חזקה יותר אם אשפיל אותו.‬
‫- הוא הקורבן -‬
‫אבל הבנתי שזה לא עובד ככה.‬
‫מעולם לא הרגשתי טיפשה יותר.‬
‫אז עכשיו אני כאן‬ ‫כדי להתנצל בפומבי בפני ג'קומו.‬
‫אני מבקשת סליחה בשמי ובשם כל מי שלעג לו.‬
‫- סליחה, ג'קומו!‬ ‫ממש סליחה -‬
‫אנחנו מצטערים מאוד, ג'קומו.‬
‫אני חושבת שאצטרך למצוא עבודה חדשה.‬
‫היי.‬
‫לעולם לא תאבדי את העוקב הזה.‬
‫תפתחי את הדלת, נבלה!‬
‫תפתחי את הדלת!‬
‫תפתחי!‬
‫הנכדה שלך גוססת, לעזאזל!‬
‫היית מניאקית כל החיים שלך!‬
‫כלום לא הזיז לך!‬
‫לפחות תעשי משהו למענה עכשיו!‬
‫היא זקוקה לך!‬
‫תפתחי את הדלת!‬
‫תפתחי! תפתחי את הדלת!‬
‫בבקשה.‬
‫- בית חולים -‬
‫אפשר לדבר איתך?‬
‫אין לי זמן עכשיו.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אתה לא מבין שאתה נותן לה למות?‬ ‫אני אעביר אותה למקום אחר!‬
‫מרתה חולה.‬
‫יש סיכוי שהיא תחלים?‬ ‫כן, אבל הסיכוי קטן מאוד.‬
‫אז אם יש לך בעיה איתי,‬ ‫אני בטוח שיוכלו למצוא לי מחליף פה.‬
‫אבל העברה לבית חולים אחר‬
‫תהרוג אותה.‬
‫ואתה ממילא לא יכול לדרוש העברה,‬ ‫כי אתה לא בן משפחה.‬
‫אבל אני כן.‬
‫באת לצפות בגמר הגדול?‬
‫אני מצטערת.‬
‫מאוחר מדי לסיפור לפני השינה.‬
‫היה הייתה אישה אנוכית מאוד.‬
‫היא חשבה רק על עצמה ותמיד ידעה את זה.‬
‫אבל יום אחד‬
‫היא עשתה את הטעות הגדולה בחייה.‬
‫היא נכנסה להיריון.‬
‫והיא ניסתה להיות אימא.‬
‫"אישה שלא יכולה להיות אימא היא לא אישה",‬
‫היא אמרה לעצמה.‬
‫אבל כל המאמצים שלה היו לשווא.‬
‫היא התחילה לשתות.‬
‫והיא התחילה לשנוא את הבת שלה.‬
‫יום אחד הילדה הקטנה לא הפסיקה לבכות.‬
‫ברגע של משבר, היא אפילו שקלה ל…‬
‫אז היא שמרה מרחק.‬
‫היא למדה לחיות עם החרטה,‬
‫חרטה אימתנית וחונקת.‬
‫אבל היא הצליחה להדחיק אותה,‬
‫לטאטא אותה מתחת לשטיח.‬
‫אבל…‬
‫אז אני הופעתי.‬
‫אז את הופעת.‬
‫הייתה לך תשוקה אדירה לחיים,‬
‫חיוביות אדירה,‬
‫צורך אדיר בחיבה.‬
‫העובד הסוציאלי לא ידע,‬
‫אבל הוא העביר את המשמורת עלייך‬ ‫לאדם הכי גרוע עבורך.‬
‫על זה אנחנו מסכימות.‬
‫חשבתי עלייך כל יום, מרתה.‬
‫כל יום.‬
‫אבל לא יכולתי למלא את הריקנות שהרגשת.‬
‫מעולם לא ראיתי אותך בוכה.‬
‫כנראה התרככתי בזקנתי.‬
‫היינו כאן כל כך הרבה פעמים.‬
‫כבר הפסקתי לספור.‬
‫זה שונה הפעם.‬
‫זה שונה מאוד הפעם.‬
‫מים, בבקשה.‬
‫היי.‬
‫תודה.‬
‫על מה דיברתם?‬
‫כלום.‬
‫לא דיברנו על שום דבר.‬
‫למעשה, רק הבטנו בך בדממה.‬
‫תמיד היית שקרן גרוע.‬
‫מרתה…‬
‫אני יודעת.‬
‫מתי תפסיקי לשחק אותה קשוחה?‬
‫בקרוב.‬
‫בואו הנה.‬
‫היי…‬
‫היי.‬
‫מספיק לצייר.‬
‫אני לא רוצה שתזכור אותי ככה.‬
‫על מה את מדברת? את יפהפייה.‬
‫תגיד לי.‬
‫אני מפחד לאבד אותך.‬
‫אני לא יודע מה עוד לעשות.‬ ‫אני מרגיש חסר אונים.‬
‫כי כבר עשית כל מה שיכולת.‬
‫אני קצת עייפה.‬ ‫אני אעצום עיניים לרגע, בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני אהיה כאן כשתפקחי אותן.‬
‫תוציאו אותו מכאן.‬ ‫-סליחה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-תוציאו אותו.‬
‫תקשיב…‬
‫המדדים שלה התייצבו.‬
‫אני חוזר פנימה.‬
‫סליחה.‬
‫היא בסדר.‬
‫היא בסדר!‬
‫היא יצאה מכלל סכנה.‬
‫אלוהים!‬
‫שמי לודוביקה פרנצ'סקוני.‬
‫אני בת 20. נולדתי בסורה, ליד פרוזינונה.‬
‫גרתי שם עד שסיימתי תיכון,‬
‫ואז עברתי לרומא כדי ללמוד.‬
‫שמי יוזף ג'ורא. אני בן 25. נולדתי באלבניה.‬
‫נכנסתי לעולם המשחק בגיל 18.‬
‫שמי גאיה משאלה. אני בת 22.‬ ‫נולדתי בביטונטו שבמחוז פוליה.‬
‫בחרתי ללמוד‬ ‫באקדמיה לאומנויות הבמה ע"ש סילביו ד'אמיקו,‬
‫ובדיוק סיימתי את הלימודים.‬
‫אתם מכירים את הסרטים‬ ‫שבהם הגיבורה סובלת ממחלה סופנית,‬
‫אבל למרות הכימותרפיה והמשאפים,‬
‫היא פצצה הורסת‬ ‫ויוצאת עם הבחור הכי מגניב בבית הספר?‬
‫טוב,‬
‫זה לא הסרט שלי.‬