Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det finns en grupp som heter Firman.
De har styrt och ställt väldigt länge.
Och när de behöver nån som städar upp efter dem…skickar de mig.
Hämta hjälmen, vi ska handla mat. Men du är så gullig i den.
-Sam. -Nathan.
-Var är du? -Jag sitter hemma och syr.
Möt mig på dinern.
Varför då? Hur illa till ligger jag?
-En extrakula till min favoritkund. -Tack, Rose.
15 ÅR TIDIGARE
-En extrakula till min favoritkund. -Tack, Rose.
-Hon är säkert här snart. -Du känner uppenbarligen inte min mamma.
-Det var längesen! Ska jag ta vapnet? -Jag har inget.
Nån gång ska vara den första. Hon sitter där borta.
Fint att du ser till henne.
Du skulle komma efter 30 minuter.
-Jag är några minuter sen. -Tre timmar!
Du blöder.
Bara en vanlig arbetsdag. Har du den?
Anna May kan verkligen sina saker.
-Den är laddad. -Duktig flicka.
-Jag måste försvinna ett tag. -Då följer jag med dig.
Det går inte den här gången.
-Nathan ska ta hand om dig under tiden. -Jag vill inte följa med Nathan.
-Jag kan stanna i biblioteket. -Det är för farligt.
Vad har hänt?
Det… Det är invecklat.
Berätta. Jag är ingen barnunge längre.
Nej, det är du inte.
-Du har inte rört milkshaken. -Jag ville inte dricka den utan dig.
Hur länge blir du borta?
Jag måste ringa ett kort samtal. Sitt kvar.
-God kväll. Ska jag ta era vapen? -Stick!
Hej, flicka lilla.
-Mamma säger "prata inte med främlingar". -Ser din mamma ut som du?
Fast större och mer på hugget? Med min pappas blod på sig.
Jag gillar inte dig.
Det är slut med leken nu. Var är hon?
Kyss en gris i röven.
Berätta var hon är.
Blunda, lilla vän.
Mamma!
-Ska jag ta ditt vapen? -Jag är obeväpnad.
Enligt din definition eller vår?
-Jag glömde den här. -Så klart.
Jag säger då det… De där tjejerna är värre än Stasi.
-Har du skadat dig? -Bara en vanlig arbetsdag.
Du låter som din mamma.
-Jag har ingen mamma. -Men hennes humör har du.
-Vad fan hände i kväll? -Felaktig information.
-Du sa "fyra, fem idioter med ärtbössor". -Ja. Och?
Men för guds skull… Du skulle sköta det snyggt, inte ställa till med nån massaker.
-Nästa gång får de skjuta mig, då. -Nästa gång följer du bara order.
Kom ihåg vilka du jobbar för. Om de är glada…
Det var förstås bråttom att få hit mig bara för att säga det.
Nej. Dina färdigheter behövs pronto.
Nån har stulit av oss.
-Vilken galning stjäl av firman? -En som inte vet vilka vi är.
En hederlig revisor.
-Hur mycket tog han? -Så pass att du ska ta tillbaka pengarna.
Duktig flicka. Jag skickar adressen senare.
-Och gör dig av med stenåldersvapnen. -Men jag har haft dem i åratal.
Du måste fixa nya vapen. Inget får binda dig till massakern i kväll.
Visste du om min sons lilla sidoverksamhet?
Tyvärr, farbror. Jag hade ingen aning.
-Var är skon? -Vilken sko?
Skon som just nu inte sitter på min sons vänsterfot.
Den som ser ut precis som sin tvilling. Den jävla skon!
-Jag vet inte. -Leta rätt på den!
Här är den, mr McAlester.
Inte berätta för hans mamma. Vi säger han stack med nån tjej.
Jag förstår.
Sen vill jag ha min sons mördares huvuden.
God dag. Vad behöver du hjälp med?
Jag behöver byta ut några…böcker.
Så trevligt. Det är inte många i din ålder som läser nu för tiden.
-Har du kort hos oss? -Nej, men jag vill skaffa ett.
Men så bra. Vad är du intresserad av för böcker?
Främst de mindre. Och några tyngre.
Du hittar dem inte där. Det där är barnboksavdelningarna.
Den förtrollade skogen och Det oändliga havet.
De låter spännande.
Har vi träffats förut?
Du känns så…bekant.
Det var tyvärr längesen jag besökte ett bibliotek.
Så kan man inte leva.
Nu ska vi ordna en bra bok åt dig. Kom.
Anna May, den här unga damen vill skaffa lånekort hos oss.
Jaså?
Madeleine borde ha sagt att vi inte tar in nya läsare utan en referens.
-Jag gick på magkänslan. -Åt fanders med din magkänsla.
-Ursäkta språket. -Det var väl inget främmande språk?
-Alltid bokstavlig. -Ja, jag är ju bibliotekarie.
Hur det än är med den saken…
Florence, kan du komma hit?
Du behöver bryta ett dödläge.
Madeleine tycker att flickan behöver lektyr.
Jag gick på magkänslan, sa jag ju. Hon känns väldigt bekant.
Magkänslan? Trams!
Själv tycker jag att vi ska göra oss av med kroppen
och sen diskutera våra intagningsförfaranden noga.
Ni vet väl att jag hör er?
Tyst med dig, flicksnärta. Var inte oförskämd.
Vrid dig ett varv.
Ta av dig hatten nu.
-Vad sa du att hon heter? -Det har hon inte sagt.
Vad underligt.
Nå, flicksnärta?
Har du tappat talförmågan? Sjung ut.
Det är jag som är Sam.
-Scarlets dotter. -Ja.
-De där ögonen glömmer jag inte. -Senast vi sågs var du så här lång.
-Hur är det med din mamma? -Vi har inte setts på femton år.
Jaha…det är nåt som vi har gemensamt.
Nämen, lilla Sam!
Vi får höra talas om dig hela tiden.
Du har lyckats skapa dig ett namn.
Kom, ge moster Madeleine en kram.
Varför kommer du hit nu?
Jag behöver nya vapen och…
…jag behövde väl en ursäkt.
Fin samling! Och du vårdar dem noga.
Får jag gissa? Du är den sentimentala sorten. En romantiker.
Såna blir inte långvariga i det här yrket.
Så nej, jag tycker inte att jag är den sentimentala sorten.
Tommy Tomahawk! Jag har letat efter honom överallt.
Förlåt så mycket…
Jaha…
-Du är idealist. -Nej. Kanske. Jag är ingen särskild typ.
-Alla är vi nån särskild typ. -Varenda en är det.
Jag är kanske den yrkesstolta typen.
Jaha, du är gammaldags av dig. En sån som skonar kvinnor och barn.
Kvinnor är lovligt byte.
Jämlikhet mellan könen. Mycket progressivt.
Hon är feminist.
Ja, ja.
Du får leva.
Vi får de här att försvinna och ordnar nya, rena böcker åt dig.
Du behöver en Jane Austen.
En Charlotte Brontë.
Och en Virginia Woolf.
-Oj. -Och en Agatha Christie.
Att läsa.
LE BONBON HOTEL RUM 11
Snälla…
Jag måste svara.
Du måste backa och vara glad över att jag inte är på humör för att mörda.
Jag måste.
Nej!
Det räcker!
Spelar du svårfångad? Inte särskilt smart, din idiot.
Såvida du inte vill få tillbaka din prinsessa i småbitar.
Du har 60 minuter på dig att föra pengarna till bowlinghallen Gutterball.
Om du är en minut sen, får hon fira sin nionde födelsedag med maskarna.
60 minuter.
Jag ber… Det är min dotter.
Fan.
Jag hämtar läkaren.
Vapen läggs i kakburken.
Hej! Dig har jag inte sett på ett tag.
Och du har med dig en ny kompis. Vad fan har hänt?
Jag har hänt. Fixa honom. Han måste vara på benen om tio minuter.
Han ska ingenstans. Inte om tio minuter, kanske aldrig.
-Vad kan vi göra, då? -"Vi"?
-Du kan börja med att inte skjuta folk. -Snälla… Min Emily…
Vi hinner inte…
-Så ja, lugn bara. Andas djupt. -Är det lustgas?
-Duh. -Lappa ihop honom.
Jag kommer tillbaka om ett tag. Då ska han vara i form.
Visst är hon jobbig?
Vem pratar jag med? Den som hon sköt i magen?
-Är du klar? -Ändrade planer.
-Vad pratar du om? Vad betyder det? -En flicka är kidnappad.
Därför stal han pengarna. Om jag inte är på Gutterball om 15 minuter, dör hon.
Du tänker inte logiskt. Åk hit med pengarna - nu.
Ge mig en halvtimme att frita flickan, sen får ni pengarna.
Hör på nu, Sam…
Om du sabbar det här är du dödsmärkt.
Då kan jag inte stoppa dem.
Hon är bara en flicka.
Jag kan inte låta henne dö. Jag är ledsen.
-Våga inte lägga på, unga dam! -Ledsen.
Fan!
Åk till Gutterball och försök tala förstånd med henne. Ta tillbaka pengarna.
Vänta.
"Tala förstånd med henne" innebär inga skjutvapen och inga knivar.
Hon ska komma hit vid liv. Är det förstått?
-Ja. -Ja.
Och för guds skull…
Var försiktiga. Kom ihåg vem ni har att göra med.
Åk då!
En av männen som Sam dödade var Jim McAlesters son.
-Var det verkligen McAlesters son? -Ja.
Styrelsen är här.
För fan, Sam…
Vem fan är du?
Bara den som har era pengar. Jag vill ha flickan.
Var är farsan?
Han…råkade ut för en olycka.
Han skickade mig.
Ska du ha pengarna eller inte?
Flickan lever än så länge. Men om du så mycket som nyser
utan mitt tillstånd så kan det snabbt ändras.
-Jag förstår. -Bra.
Ser du skåpet bakom dig?
Lägg pistolen, mobilen och kläderna du har på dig nu i skåpet.
Stäng dörren så går den i lås.
Gå till gallerian på gatan mittemot.
Du, resväskan, de nya kläderna,
och flickans telefon.
Seriöst?
Tio minuter.
Hej, Sam.
Pucko.
-Hej, Sam. -Tjena, Sam.
Puckon.
-Jag har inte tid med det här. -Nathan är orolig.
Han vill inte att du gör nåt korkat.
Så du kan väl ge oss resväskan så blir ingen skadad.
Motförslag: åk till Nathan och berätta att ni försökte men att jag spöade upp er.
Puckla på varandra så blir det extra realistiskt.
-Du är rolig, du. -Inga pistoler i dag?
Nathan vill inte du blir skadad.
Inte jätteallvarligt, i alla fall.
Nämen, vad snällt.
Jag ska försöka låta bli att döda er med.
Vem fan är hon?
Gatuplan, Video Beast.
-Tiden är nästan ute. -Jag stötte på patrull.
Vi såg vad du gjorde med patrullen. Hur vet vi att du inte är snut?
Skulle en snut göra det jag precis gjorde? Jag vill bara ha flickan.
Då ska vi komma bra överens.
Det står en kundvagn bakom dig. Lägg resväskan i den.
Skjut kundvagnen mot oss så skjuter vi flickvagnen mot dig.
Ett.
Två.
Tre!
Lugn, du är utom fara nu. Jag kommer strax.
Nu är vi svinrika, era sköna skithögar!
Stanna biljäveln!
Helvete!
Din giriga svikare!
Nej! Nej! Nej!
Nej, nej, nej, nej, nej!
Helvete…
-Har du brutit nåt? Blöder du? -Nej.
Har du inre blödningar?
Hur vet man det? Det är ju inuti.
Du mår nog bra. Kom, försök hänga med.
-Ni idioter har visst hittat mitt förråd. -Det här är riktigt bra grejer.
Du ska vara stolt.
Det här är ingen leksak. Det är endast till för medicinskt bruk.
Jaha…vilka har manglat er så här överjävligt?
En tjej.
Fick en tjej er att se ut som hämtade ur Walking Dead?
Jag har aldrig haft så här ont.
Hon gjorde ett bra jobb. Jag…
Jag går nog aldrig igen!
Det är nog en epidemi som går. En kille i rummet intill har liknande symtom.
-Vad menar du? -Jag menar…
…att en tjej manglade även honom överjävligt.
Prata på, doktorn.
Du blöder.
-Det är bara en skråma. -Det kan bli infekterat.
Då tar sig maskar in där och lägger ägg. Då får man såga av dig armen.
Lär ni er sånt i skolan?
-På Discovery Channel. -Vad bra att vi ska till sjukhuset, då.
Är pappa där?
Ja.
Var det därför han inte kom? Är han sjuk?
Han…
Det är lugnt. Du behöver inte ljuga för hans skull.
Han kommer aldrig när han har lovat.
Du, jag ska hjälpa dig.
Tack.
Varsågod.
-Var det verkligen hon? -Ja. Hon släppte av en kille hon skjutit.
Hon ska hämta honom senare.
-Pengarna, då? -Hon hade dem när vi såg henne senast.
-Ta tillbaka dem, då. -Ska hon fortfarande få VIP-behandling?
-Gör vad som krävs. -Okej!
Vilken suverän arbetsförmån!
Håll dig bakom mig.
Kom.
Jag hämtar läkaren.
Hon är här. Hon har blivit skjuten i axeln.
Du ska nog gå på rast nu.
Så…min betalning?
Överförd till ditt konto.
Hur lyder planen nu, doktorn?
När jag har stuckit henne med den här förlorar hon kontrollen över armarna.
Efter ungefär 60 sekunder… är hon lättast tänkbara offer.
-Vad sysslar du med? Låt mig hjälpa dig. -Det är bara en skråma.
Skråmor blir infekterade, sen blir man av med armen.
Ja, jag har hört talas om det.
-Vad hände med honom? -Nån sköt honom.
Det lär vara dödligt.
-Nu ordnar vi upp det där. -Nej. Det behövs inte.
Tro mig. Du behöver det här.
Jag sa nej.
Förlåt mig, det…
Din jäv…
60 sekunder!
60 sekunder…
Kom igen! Kom igen!
Du måste hjälpa mig. Farliga män är på väg för att göra oss illa.
-De som dödade pappa? -Jag förklarar sen.
-Men först måste du hjälpa mig. -Okej.
Bra. Ta den största kniven. Var försiktig med spetsen.
Ta tejpen.
Utmärkt. Tejpa fast den på min hand.
36…
32…
Tejpa fast pistolen på min andra hand.
Försiktigt, den är laddad. 15, 14…
Rond två, bitch!
Puckona?
Gör dig beredd!
Tack och lov att det bara är ni tre! Först trodde jag att det var nån farlig!
Den enda orsaken till att du lever är för att Nathan vill det!
Sätt mitt finger mot avtryckaren.
Ta och öppna dörren nu!
Jag ska slita dig i stycken,
och jag kommer att njuta av varenda sekund!
Kan ni vänta lite till?
Jag kommer alldeles strax.
Du är väldigt modig, Emily.
Gör en sista sak för mig och göm dig sen. Okej?
Okej.
Du, pucko?
Emily?
Du måste svara i telefonen.
Kom nu.
Det är ingen fara, svara bara.
Du är fanimej rena rockstjärnan. Slå på högtalaren.
-Ge mig en rapport på en gång! -Du är…
…ett svin som skickar tre springpojkar på mig.
-Vi hade inget val, Sam. -Man har alltid ett val.
Än kan vi reda ut det här. Kom bara hit med pengarna.
De är förstörda. Resväskan sprängdes i småbitar.
Det var ju högst olyckligt.
Vad händer nu, då?
Det vet du, Sam.
Du står inte längre under vårt beskydd.
I din lilla massaker tidigare i kväll dödade du fel personer.
Däribland Jim McAlesters son.
Men jag skickades ju av dig. Av Firman.
Det spelar ingen roll.
Det här är affärer, Sam.
Du har hamnat på fel sida i bokslutet.
Så…
…det måste åtgärdas.
Hur låter den här affärsöverenskommelsen?
Om jag klarar mig levande ur det här blir du min nya måltavla.
Det blir ni alla.
Jag förväntar mig inget annat.
Hej då, Sam.
-Ja? -Mr McAlester, jag heter Nathan.
-Jag är HR-chef här på Firman. -Vad vill du?
För att förhindra krig mellan våra organisationer
vill vi hjälpa dig att få tag på kvinnan som ligger bakom din förlust.
Var ni alltså inte inblandade?
Jag försäkrar att Firman inte sköter affärer på det sättet.
Det var en självsvåldig handling av nån med svår psykisk ohälsa.
Jag skickar dig hennes senaste position. Jag hoppas att det är till belåtenhet.
Just nu.
Ta med allihop. Kom inte tillbaka förrän allt är avslutat.
-Ett sms från Nathan. -Vad står det?
"Jag beklagar. Jag kan inte skydda dig längre.
Det finns ett paket åt dig så att du kan överleva i några dagar. Ta det och dra."
Och en adress.
Det ligger i närheten.
Tänk om det är en fälla.
Kan du trycka på knappen? Bilen står parkerad på -2.
Kom bara ihåg att du skonades tack vare en åttaårig flicka.
Åtta och tre fjärdedelar.
Förlåt. Åtta och tre fjärdedelar.
Är du seriemördare?
Va?
Nej. Var har du lärt dig det uttrycket?
-På History Channel. -Jaha… Jag är ingen seriemördare.
Men du dödar människor.
Ja.
Då är du mördare.
Och du har dödat fler än en. Det är en serie.
Det… Det är mer invecklat än så.
Seriemördare är psykiskt labila. De dödar för att de känner ett tvång.
Varför dödar du, då?
För pengar?
Återigen är det…
…invecklat.
-Du måste hjälpa mig ett litet tag till. -För att armarna är förlamade?
-Ja, sen skjutsar jag dig till din mamma. -Hon drog för längesen.
-Till dina farföräldrar, då. -Döda.
En farbror? Nån alls?
Vi löser det. Okej?
Okej.
En fråga apropå ingenting…
Kan du köra bil?
Vi provar en gång till. Vänster. Höger.
Jag har redan fattat! D är körläget framåt och R är backläget.
Du gör det enkla: trycker på gas och broms.
Dra ner på attityden. Vrid om nyckeln.
Lägg i körläget. Då kör vi.
Så ja. Rakt fram nu.
-Jag kör! -Ja, det gör du.
Oroa dig inte för kulorna.
Lägg i backen! Nu!
Tvärt vänster!
I med körläget!
Så ja!
Tvärt vänster! Rakt fram!
Beredd! Tvärt vänster!
Tvärt vänster igen!
Så ja, lägg i backen.
Tvärt höger!
I med körläget!
Tvärt vänster!
Backen!
Släck lysena!
Var tyst och ducka.
Så ja. Ducka.
Okej. Lägg i körläget…
…och blunda.
Rakt fram!
-Blundar du fortfarande? -Ja.
Duktig flicka. Lägg i backen.
Får jag slå på radion?
Dra i gång den, du.
Emily, ring på.
Man ska alltid vara på sin vakt, har jag ju sagt.
Hej, mamma.
Hej.
Är hon…
-Är jag mormor? -Verkligen inte!
Hej, jag heter Emily.
Jag är hennes lärling.
Emily… Kom.
Vilken sjuhelvetes berättelse.
Det har varit en sjuhelvetes kväll.
Försök vicka på fingrarna så borde känseln komma på nolltid.
-Jag har redan börjat. -Utmärkt.
Du verkar må bra. Äter du nyttigt?
Lägg av, mamma!
Var har du varit i femton år?
I krokarna.
Jag har vakat över dig.
Jag har sett till att du har det bra.
Vilken bra förälder du är… Fint att du intresserar dig för mitt yrke.
-Jag önskade dig inte det här livet. -Hur tycker du att det gick, då?
Jag ville stanna med dig och mostrarna, men det gick inte.
Varför inte?
För att jag var en jävla idiot.
Jag var en jävla idiot.
Jag var ung när jag fick dig.
Jag flyttade hit från London till din pappa. När han dog…
När han blev mördad.
När han blev mördad var du ett spädbarn. Jag hade ingenting.
Varken pengar eller nånstans att ta vägen.
Jag kände Anna May genom din pappas jobb. Hon och mostrarna lät oss bo hos sig.
De bästa åren i mitt liv.
För mig också.
Efter tolv år fick jag veta vilka som hade mördat din pappa.
Ryssarna?
Ryssarna på dinern?
När jag fått veta, kunde jag inte låta honom gå runt och njuta av livet…
…när jag visste vad han gjort mot oss.
Men han jobbade för Firman, så jag fick betala för det jag gjorde.
När jag hade dödat honom blev jag dödsmärkt.
Jag kunde inte ta med dig.
Jag kunde inte utsätta dig för livsfara.
Så Nathan fick lova att skydda dig.
Det är slut med det nu.
Det går inte en dag utan att jag ångrar att jag tryckte av.
Men jag kunde inte lägga band på mig.
Förlåt mig.
-Vet tjejen om att du sköt hennes pappa? -Nej.
Hon är smart.
Hon kommer på det.
Vad händer när hon gör det?
Jag tror att det står en farlig typ utanför.
Vi måste dra.
-Vad har du för plan? -Tryck på lobbyknappen. Vilken plan?
Du har alltid en plan. Är det en hemlig flyktväg eller ett lager med vapen?
-Jag har ringt efter en Uber. -Skojar du? Vad fan snackar du om?
Jag känner dig. Du gör upp planer och planerar för andra planer.
Du tuggar fradga.
Det ser inte trevligt ut.
Ta dem!
Du behöver inte skämmas. Det kan hända alla.
-Handen är fortfarande förlamad. -Säkert…
-Den är det! -Jag vet.
Efter er, mina damer.
-Se så, skynda på. -Vart går den?
Till Narnia, förstås! In med dig.
-Kryp in! -Ja, ja.
-"Ingen plan", va? -Inte nu, tack.
Undan.
-Behöver du hjälp? -Nej tack.
Jag klarar av att sparka loss ett…idiotiskt ventilationsgaller.
Vilken röra i frysrummet! Det är helt oacceptabelt.
-Kom. -Skojar du?
-Vi måste dra. -Vart då? Din plan var ju att ta dig dit.
-Det var längesen. -Mamma!
-Jag tänker inte gå in dit! -Vi måste ha vapen, en bil och gömma oss!
-Jag vet inte ens om jag blir insläppt. -Då får vi ta reda på det.
Kom.
Bara så du vet: det här är en skitdålig idé.
Madeleine?
Mina damer, jag tror att jag ser ett spöke.
-Hej, Madeleine. -Hej, Scarlet.
Florence.
-Hej, Anna May. -Nej.
Nej, nej. Du ska inte prata.
För du är ett spöke, och spöken kan inte prata. Vet du hur jag vet det?
-Kan vi ta det här senare? -Om spöken kunde prata…
…skulle de säga nåt innan de försvann.
Eller åtminstone lämna en lapp. Men det kan de inte.
-Därmed är du ett spöke. -Förlåt.
-Åt helvete med dig! -Tänk på språket! Det finns barn här.
Visst.
Åt fanders med dig!
-Åt fanders med dig. -Åt fanders med dig!
Varför är det en jäntunge i våra lokaler?
-Den korta versionen? -Ja tack.
Hennes pappa är död, och hon har ingen släkt.
Firman bantade min tjänst och skickade McAlesters ström av torpeder på mig.
-Och så kommer ni hit. -Ska vi komma när det är lägligare?
Kanske det. Det verkar som om du tar med dig ett krig varje gång du kommer hit.
-Du drar med dig problem… -Vi får tillfälligt bordlägga det där.
Jag instämmer. Vi tar och går ner.
Ta med dig Emily. Jag uppehåller dem.
Jag borde stanna.
Nej. Det var jag som ställde till med det här. Jag städar upp efter mig själv.
Vi ses på dinern när jag har gjort slut på dem. Ge dig av.
Snälla.
Kom.
Jag övar gärna på mitt prickskytte.
Nej. Anna May hade rätt. Jag borde inte ha dragit in er i det här.
Jag stannar hos dig.
Nej. Nej, inte alls.
-Du ska till källaren där du är trygg. -Men du behöver mig. Jag är din lärling!
Hör på nu. De farliga männen är på väg. Du måste absolut följa med min mamma.
-Nej! Jag vill stanna hos dig! -Det går inte.
-Varför inte? -För att…
Det var jag som dödade din pappa.
Du ljuger. Du vill bara bli av med mig.
Din pappa…stal pengar av riktigt otrevliga personer.
De tog hjälp av mig.
Och jag sköt honom.
Kom så går vi.
-Jag behöver vapen. -Titta bland självhjälpsböckerna.
Jag måste hjälpa henne. Jag kan inte dra från henne igen.
-Inte det? Det har du blivit bra på. -Förlåt att jag inte kunde stanna med er.
Du är mänsklig. Du sabbade ditt liv.
Jag kan bara föreställa mig hur jobbigt det var att lämna henne.
Hur jobbigt det var att lämna oss alla. Men hon har vuxit upp till en bra kvinna.
Jag ville att hon skulle få ett annat liv.
-Det här var kanske förutbestämt. -Eller så ville hon bli som sin mamma.
Jag har saknat er.
Vi har sparat de här damerna åt dig.
Se till att vi får träffas på dinern, och då ska allt ha gått bra.
Med er båda två.
-Har du brutit nåt? Blöder du? -Det gick bra.
Har du inre blödningar?
-Jag tror att resten är på väg. -Skulle du dö av att säga "tack"?
Du hinner fortfarande dra. Jag uppehåller dem.
Och missa allt det roliga?
Kvinnor som slår följe med vargarna.
-Väck jätten inom dig. -Ammunition.
Hur man vinner vänner och inflytande.
-Du borde inte ha valt det här yrket. -Skojar du, mamma?
Du drog. Det enda jag kunde var att döda människor.
I efterhand var det kanske ingen optimal uppväxtmiljö.
Säger du det…!
-Men det gjorde dig till den du är. -Äntligen nåt vi är överens om.
Du är en stark, smart och imponerande ung kvinna.
Jag skulle inte vilja döda folk med nån annan.
Tack, mamma.
Vad stark du är! Du kan inte vara åtta och tre fjärdedelar.
-Men det är jag. -Inte 28 och tre fjärdedelar?
Anna May och Madeleine, kom och titta.
Vi kan inte åka. Scarlet är fortfarande bibliotekarie hur stor skitstövel…
-Tänk på språket. -Ja, ja. De där…
-Svinen. -Svinen där uppe…
…har precis begått sitt livs största misstag.
De har gått in i vårt bibliotek och hotat vårt kött och blod.
De ska inte få köra med oss eller skrämma bort oss. Det är slut med det nu.
Madeleine, gör klar skåpbilen.
Florence, du och jag ska gå upp dit och decimera hjorden.
De ska få det riktigt jädra hett om öronen. Vilka är för?
-Jag. -Jag.
Jag.
Motionen är antagen.
Tror ni att ni har nån chans? Jag har en armé.
Jaså? Men jag har mamma.
Om vi ändå hade fått mer tid.
Kvaliteten räknas, inte kvantiteten.
Upp med hakan.
Kom bara fram så skjuter jag en kula i skallen på er, snabbt och enkelt.
Dra åt fanders!
Om ni krånglar skjuter jag er i magen. Sen ska vi ha riktigt kul.
Hörni, dumskallar!
Hörni, idioter! Ta emot de här!
Idioterna åt vänster, pundhuvudena åt höger.
Resten av er korkskallar blir kvar och dödar de där två.
Sätt på de här.
Jag kommer att vara lite högljudd, så ha hög volym.
Klarar du det?
Sam!
Nytt magasin!
Du har nåt i håret.
Det är en tand.
Vännen…
Han… Han tog Emily.
Jag kunde inte rädda henne.
Lugn bara. Vi ska få tillbaka henne.
Det var fint att ha ett barn i biblioteket igen.
"Så glädjelöst är livet nu,
att öm och mild ter döden sig
Farväl vi tagit, jag och du
Om min död ändå räddat dig!"
Det där var riktigt kul. Det var längesen jag dödade nån.
Får jag prata med Emily.
Det som händer med föräldralösa i vårt yrke är en riktig tragedi.
Det är sorgligt.
-Vad vill du? -Min farbror vill absolut träffa dig.
Han säger att om han flår dig levande hjälper det honom i sorgearbetet.
Är det för mycket begärt?
Om jag kommer till er släpper ni Emily.
Och ni rör inte de andra.
Då så, överenskommet.
-Dinern. -Jag kan knappt bärga mig.
-Vi måste åka. -Du får inte överlämna dig åt de odjuren.
Inga vapen får tas med in på dinern. Det är Emilys bästa chans.
-Det är ett självmordsuppdrag. -Har nån annan nån plan?
Nej, jag har ingen just nu.
Men det är ju du, mamma.
Du har alltid en plan.
Ledsen.
Då ses vi väl aldrig mer.
De väntar på dig, vännen.
Tack, Rose.
Har de gjort dig illa?
Det har varit en lång dag.
Snart är allt över.
Okej.
Du är unik, Emily.
Jag önskar att jag hade hunnit lära känna dig bättre.
-Jag heter Jim. -Samantha.
Vet du vad, Samantha?
Jag har alltid betraktat mig som feminist.
När min första dotter föddes var jag överlycklig.
Jag målade halva huset rosa.
Det var bara enhörningar och slickepinnar som gällde.
När min andra dotter föddes…
…och den tredje och fjärde…
Flickor…
…som alltid satt och viskade vid matbordet.
De stod alltid och fnissade i mörka vrår.
Jag älskar mina flickor.
Men jag förstår dem inte.
Sen föddes min son.
Det var annorlunda.
Enkelt.
Vi förstod varandra.
Jag var inte ensam längre.
Jag vet…
…att det bara var ett jobb för dig och att han var på fel plats vid fel tidpunkt.
Men det spelar ingen roll.
För du tog honom ifrån mig.
Jag ska utsätta dig för hemska saker, Samantha.
Du ska få lida mer än du trodde var möjligt.
För du har gjort mig till en främling i mitt eget hus igen.
Det är en klen ursäkt, men jag beklagar verkligen förlusten.
Tack, Samantha.
Släpp bara flickan.
Inte än.
-Vi hade en överenskommelse. -Jag håller det jag lovar.
Jag ska släppa flickan oskadd.
Men först ska hon få se vad jag gör med dig.
Snälla du…
Snälla, jag… Jag gör vad som helst.
Börja inte be än. Det finns det gott om tid till.
-Vill ni ha nåt? -Tack, det är bra.
Lite mer kaffe eller en pajbit?
Om jag måste avböja igen blir det otrevligt.
Hej, gumman.
Hej, mamma.
Det fanns tydligen en plan ändå.
Ja, tydligen.
Ta med Emily ut härifrån. Här ska inga barn vara.
Lägg er inte i, mina damer. Det är inte er strid.
Det går inte att stå och se på längre. Vi måste alla välja sida.
Eller hur?
Emily…
Förlåt mig för att jag dödade din pappa.
Om jag kunde ha det ogjort…
Jag vet.
Men du försökte rädda honom.
Men ändå…
Och du räddade mig.
Tack.
Dessutom vet jag att du bara tryckte av skottet.
Jag vet att nån annan sa åt dig att göra det.
Vem skickade dig?
Det finns en grupp som heter "Firman".
Det… Det är en flickscout.
Kör i väg henne.
Nej, vänta.
De har styrt och ställt väldigt länge.
De kommer på alla regler och ändrar dem när det passar dem.
De tror att de är oåtkomliga.
De tror att de kommer undan med vad som helst.
Men det gör de inte. Eller hur?
Nej, det gör de inte.
Inte längre.
Nämen! Vad har vi här?
Jag säljer kakor.
Jaså? Var är de?
Du är flickan som jag har fått höra så mycket om, inte sant?
Föraktar de mig så mycket att ett barn ska göra grovgörat åt dem? Jag är förolämpad.
BLICKA IN MOT HJÄRTAT
"Blicka in mot hjärtat"?
Helvete.
-Hör du mig? -Klart och tydligt.
Vi lever båda två.
Så ska det förbli.
Lägg av. Du vet att jag inte bestämmer det.
Du har bara en chans på dig att avsluta det här nu.
För många år sen tryckte mamma av mot fel person.
Jag tänker inte begå samma misstag.
Den lilla flicka som står framför dig ska ha en framtid.
Meddela alla på Firman att vi vet var de jobbar och var de bor.
Vi kan döda dem hundra gånger om utan att de anar nåt i förväg.
Berätta att de har skonats endast tack vare en åttaårig flicka.
-Åtta och tre fjärdedelar. -Förlåt.
Åtta och tre fjärdedelar. Har du förstått?
Jag har förstått.
Blunda nu och räkna till tio.
Långsamt.
Ett.
Två.
Tre.
Fyra.
Fem.
Sex.
Sju.
Åtta.
Nio.
Tio.
Får jag köra?
-Nej. -Nej.
Får jag slå på radion, då?
Dra i gång den, lilltjejen.
Då så, go'vänner. Det är dags att åka ut på vägarna.
Ta hand om er, så får vi se när vi ses igen.
Översättning: Jussi Walles