Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
OPTAGET I JANUAR 2020
FØR VERDEN ÆNDREDE SIG
Tak.
Tusind tak.
Tak.
Tusind tak.
Sikke en varm velkomst, tak!
Det er næsten for meget, jeg…
Jeg er bogstavelig talt bare gået ind.
Så svært er det ikke.
Jeg vil ikke spørge, om I er klar.
I orden? Super.
Det er ikke jeres opgave at være klar.
Det er min.
Når en kunstner spørger, kan I sige:
"Det rager ikke dig."
"Vi har lige sat os. Lad os være."
Så i aften behøver I ikke være klar.
Godaften.
Ja, godaften.
Jeg…
Jeg er meget glad for at se jer.
Det siger jeg hver aften på alle scener.
Efter et standup-show
spørger folk altid: "Er det svært?"
Jeg overdriver og siger ja.
En dag så jeg en dokumentar om Darfur.
Så jeg tror ikke, det er så svært at være komiker.
Selv hvis I ikke griner.
Jeg foretrækker en dårlig joke over at blive skudt.
Nu er I sikkert mindre klar end før.
Men det er fint.
Sådan er tonen i mit show. I er advaret.
Jeg er glad for, salen er fuld, for det har været hårdt.
Der har været terrorangreb.
Og folk ville ikke ud, hvilket jeg forstår.
Jeg var ikke engang til mine shows.
Nogle er uenige: "Vi er ikke bange."
Jeg vil sige: "Det er jeg altså."
Jeg har set bange folk i metroen.
En fyr kommer ind. Djellaba, bomberjakke og kæmpe skæg.
Der var spænding på.
Folk holdt virkelig godt fast i stangen.
Folk var bange. En fyr spurgte mig endda:
"Ser ham der ikke lidt mistænkelig ud?"
Vi er alle lidt paranoide.
Jeg er totalt paranoid.
Jeg er så paranoid, at jeg går rundt med selvmordsbælte.
Hvis jeg er på bussen, og en selvmordsbomber kommer,
siger jeg: "Beklager, optaget."
"Tjek tidsplanen næste gang."
Og hvis han virkelig vil begå selvmord, gør jeg det først.
Så jeg får alle hans jomfruer.
Hvad regnede I med?
Men det skabte en underlig stemning.
Så snart noget sker, tænker vi, ISIS står bag.
Som da Notre Dame brændte.
Jeg troede, det var terrorister.
Og de var selv usikre.
Jeg er sikker på, de har en, der ser nyheder:
"Brændte vi katedralen?"
"Havde vi ikke en på byggepladsen?"
"Skal jeg tage ansvaret? Okay, jeg gør det."
"De sælger kebabs tæt på. De lægger to og to sammen."
ISIS tog ansvar for Las Vegas.
FBI sagde "Nej."
"Men godt forsøg."
De svarede: "Okay, vi ringer tilbage."
De prøver bare lykken.
Snart tager de ansvar for orkaner.
Med lidt held er der et syrisk pas i vinden.
De burde have ringet, da Johnny døde.
Det er en sær tid. Til halloween
behøver ingen zombie-kostumer til at skræmme folk.
En djellaba er alt, der kræves.
Det havde jeg på. Jeg sagde:
"Slik eller Allahu Akbar?"
Det fungerede godt.
Jeg fik masser af slik lavet af svinefedt.
Men der er taget forholdsregler.
Der er kameraer i Salah Abdeslams celle for at sikre, han ikke begår selvmord.
Det er det perfekte realityshow.
Efter Big Brother i huset, hvad så med Jihadisterne i fængsel?
Siden vi filmer utilpassede…
Lad mig sige,
hvis jeg stod foran overvågningskameraet,
ville jeg sige: "Salah!
Dette er Stemmen.
Nej, pjat. I får besøg kl. 16!
Det er alt…
…for nu."
Ja, det er rart at grine lidt.
Jeg drikker en Lemon Perrier.
Jeg er ikke vild med den,
men når det bliver akavet, rører jeg lidt.
Det hjælper.
Folk spørger: "Er du komiker? Er du sjov?"
Jeg er komiker, fordi jeg er svag.
Når man er stærk, konfronterer man dem, der er uenige med en.
Når man er svag som mig,
og folk er uenige, siger man bare: "Det var for sjov!"
Første skridt til at blive komiker.
Men man bestemmer ikke selv.
Det gør offentligheden.
Måske siger I efter showet:
"Det var en fin konference."
Det er muligt.
Det er det.
Min drøm er faktisk at blive stjerne.
Ikke for berømmelse eller penge, men for Rendez-vous en terre inconnue.
Jeg elsker den serie.
Konceptet er at sende en fransk stjerne til en fjern stamme
og vise, at vi alle er ens.
Nej.
De sendt Adriana Karembeu ind i Masai-området.
Jeg så ingen ligheder.
De er totale modsætninger.
På et tidspunkt spørger en Masai Adriana: "Hvad er dit job?"
Hun siger: "Jeg er smuk. Det betaler folk mig for."
Han siger: "Virkelig?"
"Men hvor mange geder har du?"
Nej, de er ikke ens.
Slet ikke.
Men jeg vil stadig gerne deltage og møde quechua-indianere.
Jeg ville tale med høvdingen bag kameraet og sige til ham:
"Jeg vil vise dig noget interessant om min kultur."
"Den serie, vi filmer?"
"Med seriens budget, kunne vi redde din landsby i 20 år."
"Men vi bruger det på én nat."
"Oversæt det, det er vigtigt."
"Hvorfor oversætter han ikke?" "Behøves ikke."
"Jeg taler fransk. Det er fup."
"Jeg er slet ikke fra Quechua."
"De hentede mig i Barbès.
De gav mig 50 euro for at spille lokal."
"Jeg troede, de ville bruge mig lige så hurtigt som teltet,
men jeg klager ikke."
Verden er et ondt sted.
Det ved vi, men det er værre at vide, at vi alle bidrager til det.
Lidt.
I stedet for at være til comedy show
kunne vi arbejde frivilligt.
Men det er kedeligt.
Da I allerede er her, så bare bliv.
Bliv. Jeg dømmer jer ikke.
Selv hvis jeg aner lidt skyldfølelse.
I har det som en veganer, der lige tog en bid af en burger.
I føler skyld, men I nyder det også.
"Siden den er her, kan vi lige så godt spise den."
Jeg føler også skyld.
Men jeg har den perfekte løsning. Sociale medier.
Så snart jeg finder noget vanvittigt,
skriver jeg: "Jeg er noget."
Så er min samvittighed ren.
Det er praktisk.
Det startede med "jeg er Charlie", "jeg er Bruxelles",
"jeg er hjemme".
Nemt fra sofaen.
Folk er sære på sociale medier.
At klage på Facebook
er lige så nyttigt som at dytte i en trafikprop.
Du irriterer alle,
og det ændrer ingenting.
Det værste, du kan gøre, er at synes om de opslag.
Man er i bilen ved siden af
og nikker til fyren, der dytter.
"Ja, det tager lang tid."
Aktivitet på sociale medier er utrolig.
Folk var chokeret over at se en løve blive dræbt af en amerikansk tandlæge.
Han betalte 50,000 dollars for at dræbe løven i Zimbabwe.
Folk var forargede.
Det lærte os to ting.
At tandlæger tjener kassen.
Og nu ved vi, hvor Zimbabwe er.
Journalister spurgte: "Dræbte nogen løven?"
Og fyren sagde: "Ja, det er meget trist."
"Men nu snakker folk om Zimbabwe. Livet er hårdt her."
"Hold dig til løven."
Men folk er ligeglade, når en ko dør.
Folk siger: "En løve er mere sjælden."
Så den er mere værdifuld.
Knaphedsprincippet.
Det er sandt. Jo sjældnere, jo mere værdi.
Hvad hedder du eksempelvis?
Bertrand. Du er flot, men rødhårede er mere værdifulde.
Beklager.
Hvis en amerikansk tandlæge dræber dig, er sociale medier ligeglade.
Vi vil ikke sige: "Jeg er Bertrand."
Du er ikke sjælden nok.
Men pas på med tandlæger.
Hvis flygtninge, der kom til Europa var mere rødhårede og mindre brune…
Den gik næsten.
Bare ærgerligt.
Vi dømmer på udseendet.
Så lad os alle gå i burkaer.
Mænd, kvinder, Bertrand. Alle i burkaer. Slut med at dømme på udseendet.
Men der er ulemper ved det. Hvordan finder folk i Saudi Arabien
deres hustruer,
når de alle går i burkaer?
Har de et kald som pingviner?
"Der var du!"
"Skynd dig, Louis Vuitton lukker snart."
Det kan overraske, men i nogle lande
er arabere rige.
Ja.
Jeg advarer jer,
for de køber langsomt Frankrig tilbage.
I vil savne Maghrebis.
Vi får se, hvem der tigger om tilskud.
Arabere, sociale tilskud, sikke et publikum I er.
Et andet problem med burkaer, hvis man har tre koner.
Man kommer hjem og er macho: "Lav mad, jeg er sulten."
"Klap i, fede."
"Var det Fatima?"
"Djamila? Nej?"
"Var det dig, Mohammed?"
Ja, det findes også der.
De må kunne tolerere en tredjedel homoseksuel.
En ud af tre kunne vel fungere?
Det er færre end otte.
Nogen af jer har svært ved matematik.
"Matematik? Jeg studerede ikke."
Burkaen er et tilbagevendende tema.
Nutildags hører vi sjældent positivt om muslimer.
En muslim ville bedømme denne periode
med én stjerne.
Det er en skidt tid, for hvis nogen invaderer Frankrig
og siger: "Giv os jeres muslimer,"
ville nogle sige: "Med glæde."
Det er et faktum.
Vi har haft sådanne perioder før.
Derfor bør muslimer blive venner med jøder.
For at bede om råd.
Jeg mener det.
Han ville sige: "Jeg er nervøs. Hvad ville du gøre?"
"Altså…
Hold dig væk fra tog,
og nægt at gå i bad."
Ja.
Nogle af jer tøvede med at klappe.
"Hvad gør vi?"
Måske fandt I joken chokerende.
Lad mig sige noget.
Jeg er kun lige startet.
Så hvis det var chokerende, må I hellere gå.
Og sagsøge mig. I vil sætte gang i min karriere.
Det er hårdt for muslimer med højrefløjens fremmarch.
Er nogle af jer højreekstremister?
Ja, dem ser vi aldrig.
Elleve millioner stemmer under præsidentvalget,
og jeg møder dem aldrig.
Når jeg spørger en, om han stemte højre: "Ikke helt."
Så siger vi det.
Jeg er altid overrasket over resultaterne.
Hvert femte år stemmer de.
"Dette er vores hjem!"
Før de gemmer sig igen.
For at se nyheder.
Højreekstremisterne har ændret navn. De hedder RN nu.
Rassemblement National, ikke at forveksle med Rue National.
Det er overalt. Skræmmende.
At ændre navn er at skamme sig over fortiden.
Man gør det, så folk glemmer ens fortid.
Det var måske en idé for Tariq Ramadan.
"Voldtog du hende?" "Jeg hedder Jean-Luc og er buddhist."
Firs procent af højreekstremister
går ind for dødsstraf.
Folk siger ofte: "Forestil dig, hvis nogen dræbte din datter."
"Så ville du dræbe din datters morder."
Og jeg tænker: "Måske ikke."
"Måske var min datter et monster."
Tag for eksempel Jean-Marie Le Pen.
Nej, vent.
Ikke for at dømme,
men hans datter ansatte ham i hans parti.
Han stiftede partiet, hun fyrede ham.
Forargeligt.
Man kommer hjem, datteren har skiftet lås.
Forargeligt.
De vil skære indvandringen ned fra 200,000 til 10,000
ved at fokusere på de talentfulde.
Virkelig god idé.
Men det kræver også planlægning af Indvandring har talent.
Ja.
Ved grænsen spørger de: "Hvad så?"
"Svømmede du 500 km?"
Det er desværre ikke godt nok."
Måske hvis du jonglerede samtidig."
"Smut du hellere igen."
Det siges, hendes parti er mindre racistisk nu.
Det tvivler jeg på.
Jeg tror, de andre partier tænker som dem.
Nogle giver los.
Se bare Castaner.
I en udtalelse forklarede han, hvordan man genkender radikaliserede muslimer.
"Pas på skæggene."
Tak, Castaner.
Vi gør fremskridt.
Takket være ham er jeg påpasselig. Jeg er forsigtig.
Da jeg var på det algierske konsulat,
var der en kø af skæggede mænd, så jeg spurgte:
"Er I radikaliserede?"
En svarede: "Nej, vi har været klar i syv måneder."
Jeg rapporterede dem alligevel.
Jeg hørte en af jer sige: "Længe leve Algeriet!"
Hele vejen.
Dig kommer vi til.
Robert Ménard giver også los.
Hvis I ikke kender ham, så slå ham op.
Især dig med: "Længe leve Algeriet."
For han kender dig.
Han er borgmester i Bézier.
Marine Le Pen,
drej til højre efter hende.
Robert Ménard er lige før Det Tredje Rige.
Han venter på åbningen.
Han lader overskægget gro.
Han sagde, 65% af børn i Béziers er muslimer.
Folk var chokerede.
Børn blev talt op baseret på religion.
"Det stoppede vi med i 1944."
Det er ikke det chokerende.
Hvis der er 65 procent muslimske børn, er de majoriteten,
så hvem stemte på Ménard?
Ja.
De er tydeligvis forrædere.
Nogle muslimer er glade for samarbejde.
Ménard satte plakater op om flygtninge.
"De kommer ind i byens centrum."
Han troede, det var The Walking Dead.
Ifølge ham går muslimer sådan…
Når de bider dig, bliver du syrier.
Så bliver dit ID stjålet, og du bliver en god svømmer.
Jeg vil sige til Ménard: Rolig, de bider dig ikke."
"Du er ikke halal."
Patrick Devedjian går også amok.
Tidligere minister og vicepremiereminister.
Han sagde: "Tyskerne tog vores jøder og gav os arabere."
Undskyld mig, Patrick?
Han siger det i en pressekonference.
Forestil jer hans stakkels presserådgiver.
"Det var ikke planen."
Det fik mig til at grine.
"Tyskerne tog vores jøder."
Vores jøder?
Ejer Patrick Devedjian nogle jøder?
Derhjemme siger han: "Hvor er fjernbetjeningen? Mine jøder!"
"Så I fjernsyn? Sig ikke sabbat."
Tyskerne tog åbenbart hen til ham og tog hans jøder.
Hvor ubehøvlet.
Man tager ikke andre folks jøder.
Så Patrick var ikke glad:
"De tog mine jøder. Det er ubelejligt."
"De tog mig lang tid at finde."
"Hver sin jøde."
Han holder af sine jøder.
Han sagde: "Giv mig mine jøder!"
Tyskerne sagde: "Øh…
Har vi stadig jøder?
"Det mente jeg nok. Giv ham arabere i stedet."
"Han kender ikke forskel."
"De taler begge med hænderne og er omskårede."
Patrick var hjemme og tænkte, han havde fået jøderne igen.
Han siger: "Hvor er fjernbetjeningen?"
"Hvor er mit fjernsyn?"
En kliché hjælper altid til at slappe af.
Publikum finder sammen: "Hvor sjovt."
Jeg giver politik skylden, men racisme er alle steder.
Jeg så en bortførselsvarsel i TV med:
"Personen er sort."
"Sort."
Hvad bliver det næste? "Hvis du ser ham,
ring 112 og sig 'Ku Klux'?"
"Vi tager den derfra."
Rappere kan også være racister.
Nogle gange hører jeg: "Til alle mine negre."
Kender de ordets oprindelse?
Måske er der mange højreekstremistiske rappere.
De siger: "Jeg dedikerer den til mine slaver."
"Ja, trekantshandel, mand."
"Lad os kæmpe. Bordeaux, Benin, Louisiana."
"Bordeaux, Benin, Louisiana."
"Betal for min bomuld."
Nogle af jer danser.
"Bordeaux, Benin, Louisiana." Find sang, ikke?
Vi har alle racisme i os,
venter på tiden til at afsløre det.
Jeg er lidt racist.
Jeg er virkelig træt af hvide, der tror, de vil redde Afrika.
Fyren med enorme dreadlocks og harembukser.
Ham, der belærer dig, fordi han gravede en brønd i Togo.
Man kan se, han aldrig har holdt en hakke,
men begyndte at spille djembe for nylig.
Og han råber: "Babylon, Babylon."
Før du prøver at redde Afrika, bør du redde din rytmesans.
Han går barfodet.
Han siger: "Jeg vil mærke naturen her, mand."
Barfodet på banegården…
"Du får AIDS, makker."
Det vil minde dig om Afrika."
Det er også min yndlingsjoke.
Vi er alle lidt racistiske.
Forestil jer, I udforsker en fransk landsby.
Et meget afsides sted som Cantal.
Er her nogen fra Cantal?
-Ja! -Det er i Essone!
Vent, jeg hørte to ting.
-Først, er her nogen fra Cantal? -Ja!
Er her to?
Utroligt.
To mennesker fra Cantal til samme show. Find sammen bagefter.
Velkommen…
Velkommen til byen.
Jeg håber ikke, det var for bøvlet at komme.
Ingen problemer med diligencen?
Ingen kuskestrejke?
Hvor er I fra i Cantal?
-Aurillac. -Aurillac, okay.
Det er en by. Hvor mange indbyggere?
Det ved du ikke.
De har ingen folkeoptælling.
De har ikke fundet stedet endnu.
Men velkommen til showet.
Hjælp folkene fra Cantal.
Den moderne verden kan være overvældende.
Når folk fra Cantal tager i tivoli, er de forvirrede.
Katapulter? Wow!
Nej.
Jeg hørte nogen sige: "Det er i Essone."
Hvis I ikke fangede den,
lavede jeg engang en video,
hvor jeg jokede om 77. og Sénart-skoven.
Skoven ligger mellem to departementer, 77. og 91., som er i Essone.
Nogen bagved råbte: "Det er i Essone!"
En slags social afviger bagved.
Jeg uploadede en video online, hvor jeg improviserer.
Og nu hører jeg jævnligt folk råbe: "Det er i Essone."
Det hjælper med at finde de sociale afvigere hvert sted.
Jeg bør nævne, at jeg ikke går nogen steder uden mine afvigere.
Vi er et crew. Sociale afvigere-crewet.
Vi har et tegn. Dette.
"Det er i Essone." Sådan.
Sociale afvigere-crewet. Vi er her.
Mange oplysninger, og her er mange fra Cantal.
To i alt.
Jeg gad vide, hvem der er tilbage i Cantal.
Gå tilbage og hold øje.
Rusland kan invadere os, og vi aner det ikke.
Det er farligt.
Så forestil jer, I er i denne landsby. Lad os vende tilbage.
I er i denne landsby, lidt mindre end Aurillac.
Det er en lille bitte by,
en landsby, en samling huse.
Omkring 20 mennesker.
I går rundt, solen skinner.
Det er en smuk region.
I er på ferie, alt er godt.
Pludselig ser I en sort mand.
Alle uden undtagelse vil tænke:
"Hvad laver han her?"
"Jeg forventede skovmurmeldyr, men dette…"
Man ved, han er langt hjemmefra.
Og selv hvis man selv er sort, ved man, hvad man laver der.
Men ham…
Hvad laver han der?
Disse to sorte vil se hinanden.
Og de tænker: "Nej, jeg siger ikke hej, bare fordi…
Hej."
Er her nogle hvide?
Hvide svarer sjældent på det.
Når man spørger en hvid, om han ser stolt af det,
siger han: "Ikke rigtig."
Folkemord, slaveri, Morano.
Vi tier.
"Vil du hellere være sort?"
"Hvorfor?"
"Jeg er ikke stolt, men jeg er ikke dum."
Spørger man en sort, om han er stolt, siger han: "Ja. Black Power."
"Men vil du hellere være hvid?" "Ja."
"Hvad ville du så gøre?"
"Have et billede på mit cv."
"Jeg ville indgive rapport.
Bare for at se, hvordan det er at tale med politiet
uden at blive skudt på."
Fremmedhad er en sygdom.
Og det er alle steder.
Så meget at det kan løse problemer.
Lad os tage et eksempel.
Israel og Palæstina.
De har kæmpet i 70 år.
"Giv mig mit område." "Nej, giv mig mit område!"
Hvis man siger: "Løs det, eller vi sender sigøjnere,"
siger det: "Ikke noget problem."
"Vi skændtes bare."
"Ikke? Vi driller bare hinanden."
"Jeg elskede dit skyderi."
"Og dig, skønne knivstik."
Jeg er lidt træt af al den krigssnak."
Hvis man er til krig, er der mange flere.
Lige nu festes der igennem i Yemen.
Men man skal elske krige.
Ellers, bliv væk.
Yemens rejsebog er bare én side med teksten: "Niks."
Med småt står der: "Interessant faktum: Franske våben."
Vi er besatte af Israel-Palæstina konflikten,
fordi det er en geopolitisk sæbeopera.
Der er mange plottwists.
For nylig sagde Trump:
"Jerusalem er Israels hovedstad."
Super.
Denne konflikt er 70 år gammel,
men du er her nu.
Vi manglede bare Donald.
Han er velinformeret, når det kommer til geopolitik.
Jeg er chokeret over, folk stadig lytter til ham.
Trump i FN er som den onkel til familiefest.
Ham der: "Ja, fint."
"Nej, få ham nu ikke i gang igen."
"Nej, smid nuggets efter ham."
"Han kan lide det, han er glad."
Han er glad."
"Uden hænder, hvis du vil."
Efter skudepisoden i Florida tilbød han at armere lærerne.
Armere lærere?
Hvad vil de gøre? "I dag… Corentin."
"Jeg hørte dig lade din Kalashnikov."
"Læg den, eller jeg må skyde dig."
"Så kommer du ikke til eksamen."
"Jeg advarer dig, du dumper."
"Cosinus…"
Derfor fokuserer vi på denne konflikt.
Nogle mener, det er kilden til verdens ulykke.
Som en af mine venner siger: "Israel er roden til vores problemer."
Han er algier. Så jeg vil opmuntre ham.
"Denne 70 års konflikt har resulteret i 50,000 døde."
"På ti år i Algeriet var der 200,000 døde."
Han sagde: "Det er sandt, vi er gode."
Ja.
Han er for stolt. Man kan ikke tale til ham.
Han tager altid flagene frem.
Sådan er nogle algiere. Ligesom bretonere.
Man kan se bretonske flag i alle protester.
Hvis Algeriet vinder VM, får I bretonske flag at se.
"En, to, tre, længe leve kouign-amann!"
"En, to, tre…"
En kouign-amann er lavet af smør og sukker,
så det er algiersk bagværk.
Vi søger stadig historiske links, men…
Der er tegn på det.
Araberne blev stoppede i Poitiers, algierne tog
til Finistère.
En filosof sagde: "Racisme er passende for menneskeheden."
Héractète, græsk filosof.
Vi snakker oldtidens Grækenland.
For filosoffer lige nu…
De arbejder på McDonald's.
Man skal jo betale regninger.
Héractète vækker næppe genkendelse.
Bare rolig, det er, fordi jeg opfandt ham.
Jeg skabte denne filosof for at lyde mere troværdig.
Hvis man citerer en såkaldt filosof, vil ingen modsige en.
Man lyder som en lærd.
Man kan citere Montaigne. Næsten ingen har læst alle hans værker.
Man kan sige, Montaigne sagde: "Hold kæft."
Han må have sagt det i sit liv.
Og da det er Montaigne, tier man.
En anden brugbar teknik
er at starte med: "Ifølge undersøgelser"
og tilføje en procentdel.
Man kan afslutte enhver diskussion sådan.
"Ifølge en undersøgelse…" Smukt.
Der er sære undersøgelser.
Ifølge en er fem procent af franskmænd homoseksuelle.
Spørger de folk: "Er du homoseksuel?"
"Hvem er det? Hanouna?"
En anden teknik for at lyde troværdig er at sige "hvis" og "så".
Forbindelsesord indikerer en tanke bag det, du sagde.
En feminist sagde: "Hvis én ud af to kvinder chikaneres,
er én ud af to mænd chikanør."
Vent, hvad?
Det lyder logisk, men sær konklusion.
En ud af to mænd er mange.
Jeg er ikke stalker, så Bertrand…
Undskyld.
Ren matematik. En ud af to.
Jeg er interesseret i retorik,
da det overbruges i politik.
Jeg vil gerne ind i politik, men som diktator.
Jeg vil ikke tale med andre.
Politisk debat… Nej tak.
En debat med Mélenchon? Nul.
Manden er jo…
Hvad som helst, men stop skrigeriet.
Hvisk nu.
Eller send en e-mail.
Jeg ville virkelig håndhæve loven.
Jeg ville være centerekstremist.
Jeg vil ikke tale.
Så jeg vil give bøsser lov til at blive gift,
men kun med lesbiske.
Gå med jer. Lad mig være!
Jeg vil også regulere indvandrere og sende dem hjem.
Franskmænd skulle integreres i udlandet.
Jeg ville også tillade fuld ytringsfrihed.
Folk må sige, hvad de vil, selv om mig, så længe det er relevant.
Cupcake-billeder på Instagram.
Fængsel.
Uden rettergang.
Alle er ligeglade.
Duckface selfies.
Jeg skærer din hånd af
med en rusten machete. Forstået?
Jeg hader selfies. Det er et stort problem.
Der er endda selfie-sticks til at tage bedre selvportrætter.
Er du så ensom?
Kan du ikke bede en anden gøre det?
Du er på ferie med din stick:
"Nej jeg hader mennesker, de er frastødende. Nej"
Ja, det er et problem.
Folk er døde af at tage selfies.
Er folk døde af at tage selfies?
Godt!
Lad dem!
Myten om Narcissus er virkelig.
Vi er advaret.
En fyr tog en selfie med sin pistol.
Han trykkede på den forkerte knap.
Det er trist for ham.
Men under begravelsen tænker man: "Helt ærligt…
Han var lidt dum, ikke?"
"Hvad skal der på gravstenen?"
"Til vores elskede idiot"?
Hvis jeg var diktator, ville jeg tvinge reklamer til at være sande.
Heldigvis gør reklamer det ikke altid, for livet ville være frygteligt.
"Skat, i aften vil jeg spise kantinemad."
"Lad os tage på Flunch!"
"Vi smed pesticider på en GMO-mark, og den lavede cornflakes!"
"Rig på glyphosat."
"Knægt, kom her."
"Arbejd, eller du får ikke penge,
og så kan du ikke fodre familien. Mit råd:
Bare gør det."
Ja, lidt hårdt.
Den sidste var lidt hård.
Med børn der arbejder 14 timer dagligt i Bangladesh.
Skørt at tænke på.
Ellers er det fint.
Når man ikke tænker over det, er det ikke chokerende.
Når man ser fjernsyn:
"De arbejder 14 timer dagligt. Det er vanvittigt."
"De er kun børn."
"Okay, sengetid."
Og man går i seng i de bomuldslagner, man fik på udsalg.
"Lavet i Vietnam." Fint.
Ikke? De nævnte det ikke.
Jeg har en løsning.
"Jeg er Vietnam." Slut!
Det er smart.
Nogle folk siger:
"Haroun, du er barsk. Tror du, det er så let?"
Og jeg svarer: "Nej…"
Og jeg håber, de glemte spørgsmålet.
Korrekt, sådan er jeg.
Jeg drikker, så andre glemmer.
Det ville være perfekt timing til nogle reklamer.
Nogle gange skifter jeg emne.
Théâtre Edouard VII er smukt. Ja.
Jeg er glad for at være i Edouard VII.
Ikke fem, ikke seks, syv.
Det hedder også Edouard VII Sacha Guitry teatret.
Sacha Guiltry,
fordi hans teaterstykker ofte blev opført der.
Sacha Guiltry er en forfatter fra for 100 år siden.
Han skrev 124 teaterstykker.
Et hundrede og fireogtyve. Det er mange.
Det er for mange. Hvem behøver skrive så mange for en karriere?
Det er sandt. I dag tager man en selfie med en grim kat og bum, viral.
Bum! Karrierestart.
Hundrede og fireogtyve? Sikke en taber.
Mange beskriver Guiltry som en moderne forfatter.
Han forblev ikke moderne. Samfundet har ikke udviklet sig.
Vi har ikke udviklet os. Evolutionen er forbi.
Evolutionsteorien passer over en periode.
Nu går vi langsomt tilbage.
Bare se på trafikken under strejker. Det er slut.
Har I set bil-blokerede vejkryds?
Grønt lys. Der er kun én meter fri
foran chaufføren, men han tænker: "Det er nu."
Så han kører, blokerer bilen til venstre,
som blokerer… Og alle sidder fast.
Og så tænker vi alle: "Nej, vi sidder fast!"
Kom nu!
Nej. Det er helt klart forbi.
Neanderthalerne overlevede istiden.
Og vi dør af dehydrering
af at fornærme hinanden for meget i et vejkryds.
Bare Paris ikke får en naturkatastrofe.
For så er vi alle døde. "Evakuer Paris." "Umuligt!"
"Hun kører ikke, så hvad gør vi nu?"
Vi er dødsens. Det er slut.
Lad os se sandheden i øjnene.
Så Sacha Guitry, ikke ret moderne. Beklager.
124 teaterstykker? Jeg skrev fire shows.
Jeg har 120 tilbage. Sikke en pralrøv.
Jeg tænker ofte over spørgsmål om verden,
men finder aldrig svaret.
Verden er svær at forstå.
Jeg har mange ubesvarede spørgsmål.
Nogle folk får for eksempel stadig tatoveringer af kinesiske symboler.
Tror de, det bliver trendy igen?
Og ved de, hvad tatoveringen betyder?
"Styrke, ære og mod."
Drop det nu!
Jeg forestiller mig tit, den kinesiske tatovør siger:
"Undskyld, øjeblik. Hallo? Ja, jeg er på arbejde."
"Jeg køber ind. Hvad mangler vi?
Jeg skriver det ned. Øjeblik."
"Jeg er klar. Agurk…"
"Styrke, ære, agurk. Opvaskemiddel."
Noget andet. Jeg mødte en blind mand, der læste blindebog.
Han prøvede at forklare det, men det er svært at forstå.
Så tænkte jeg: "Kan man skrive 'rør ikke' på blindesprog?"
Og skal vi i så fald tilføje "for sent"?
Religion skaber også mange spørgsmål.
Tit er religion imod homoseksualitet. Jeg forstår det ikke.
De ti bud siger: "Du må ikke begære din næstes hustru."
Intet forbyder dig at begære din næste.
Tilføj en fodnote: "Heller ikke din næste."
Utroligt.
Man skal være specifik.
Jeg mødte et Jehovas vidne på gaden.
Han sagde, Jesus ville genopstå.
Jeg sagde: "Fint nok,
men hvordan vil han gå på vandet med huller i fødderne?"
Ja.
Så advar ham, før han prøver.
"Glem det, Jesus."
"Bare rolig, elsk hinanden…"
Åh nej!
Forestil jer at se Jesus sådan. Pinligt.
Lad os håbe, Moses er tæt på.
"Moses, del vandet."
"Ja, vi mister ham."
"Han kan ikke svømme. Han har også huller i hænderne."
Jeg har set en video af en amerikaner
uden arme og ben.
Han siger: "Jeg er taknemmelig."
"Jeg er glad for at leve." Rørende.
Han siger: "Jeg er taknemmelig."
"Jeg takker Gud for det, jeg har."
Jeg forestiller mig selv som Gud.
Jeg siger: "Hør,
det behøver du ikke."
"Og tror du ikke på mig, fint."
Du kommer stadig i himlen. Gør, som du vil."
"Begå en hvilken som helst synd. Dræb nogen."
"Nej, pjat, lad være med det."
"Så skulle du tygge dem. Det ville være sært."
"Lad være med at tygge folk, det generer dem. Stop."
"Lad være med det."
"Jeg er en led Gud. Men for tilgivelse
skal du være den nye Jesus."
"Men denne gang får folk svært ved at korsfæste dig.
"Hvordan korsfæster jeg ham?"
Jeg kan lide dette øjeblik i mit show, for jeg kan se, at folk gør sådan…
Og I har ret.
Lad os snakke om noget hyggeligere.
Jødiske grave er blevet vanhelliget.
Hvordan gør folk det?
Frygter de ikke at blive hjemsøgt af de døde?
Selv ikke-troende har jo set film.
Jeg ville ikke gøre det.
Jeg ville ikke tage på kirkegård om natten.
Det er uhyggeligt. Og hvordan ser jødiske spøgelser ud?
Man ser aldrig jødiske spøgelser i film. Men der er mange af dem.
Måske er der hver midnat en flyvende yarmulke
efter manden, der vanhelligede graven.
For at hjemsøge ham, få hævn, slå ham.
Hele natten gør den sådan…
"Ved du, hvad en gravsten koster?"
Ja. En kliché får jer til at slappe af.
Men jeg gad vide, hvordan spøgelser ser ud.
Hvad med spøgelset af en kvinde i burka.
Har hun et ekstra lagen ovenpå det første?
Det er ikke så klart.
Når hun dør, siger spøgelset måske: "Jeg er allerede klar!"
Mit sidste spørgsmål.
Isbjørne uddør åbenbart.
Og hvad så?
Vi er kun triste, fordi vi har set billeder.
De er søde og hænger ud på isen.
Orme forsvinder også, men vi er ligeglade.
De er grimme og klamme.
Men hvis de dør, dør vi alle.
Vi er ligeglade, for de er vamle.
Dinosaurerne forsvandt også. Heldigt, ellers fandtes vi ikke.
Eller vi ville stamme fra dinosaurer,
så I alle ser en dinosaurs stand-up.
Mærkeligt, ikke?
Jeg ved ikke.
Det ville være sært.
Ja.
Tænk at skifte kanal på tv og se det: "En Spielberg-genindspilning?"
"De laver Spielberg-teater."
Nogle af jer tænker: "Så kan han bevæge sig!"
"Han er altså bare doven."
Det er min hyldest til Jim Carrey.
Han imiterede dinosaurer sådan.
Må han hvile i fred.
Han er ikke død.
Nej, Jim Carrey er ikke død.
Det er ikke ideelt, for nu er det ikke en hyldest,
det var plagiat. Sådan.
Det er ikke kun mig, der forveksler dem.
Værsgo, det er gratis.
Der er en ny trend. Folk vil redde dyr.
Fordi vi føler skyld.
Vi er onde ved dem, så vi vil have ren samvittighed.
Men naturen er også ond.
Den skabte marsvinet.
Kender I marsvinets forsvarsmekanisme?
Immobilitet.
Ligesom en kamæleon, men…
…man kan se det.
"Bare rolig. Bevæg dig ikke, så kan de ikke se dig."
"Sliber han sin kniv bag mig?"
"Rør dig ikke. Stol på mig."
Så er der hårløse katte. Pink og rynkede.
Hvad er formålet med dem?
Hvor troværdig er en hårløs kat?
Selv mus har ingen respekt.
Den gør sådan…
Og musene tænker:
"Hvad i alverden er det?"
"Er det en tynd gris? Hvad er det?"
"Gutter, kom og se!"
"Kom og se hans fjæs. Tag din selfie-stick med."
En hårløs kat får ingen respekt.
Den er som en tandløs pitbull.
"Se. Jeg blev angrebet af en pitbull."
"Og fik et sugemærke."
Jeg er ikke fan af hunde.
Vi er onde ved dyr. Vi flår dem,
vi foretager tests. Vi er som nazister mod dyr.
Men hunde er medsammensvorne.
Hunde er med os.
Når et menneske skyder ræve i skoven,
tager han sin hund med.
I skoven kunne hunden sige:
"Hej du. Flygt nu."
"De kommer efter dig. Tro mig. Løb!"
Men i stedet siger han: "Han er her."
"Han er her, skyd det svin!"
"Jeg skal nok hente ham."
"Skyd ham! Jeg henter ham!"
"Kom nu."
"Dræb ham. Han ligner mig, det pisser mig af."
"Grin bare nu."
"Du griner ikke, når du er en luders halstørklæde."
Jeg så en stjernes chihuauha gå med pels.
Er det ikke et naturens paradoks?
En chihuauha med en kaninpels.
Men chihuahuaen ville tabe i kamp mod en kanin.
Den ville altid tabe.
Græshoppe? Hjertestop.
Og han pralede med at være fint klædt på.
Forestil jer, hvis han mødte en kanin.
"Hvad, hvad? Hvad? Hvad?"
"Hvad er det? Hvad? Hvad? Hvad?"
"Okay, stop."
"Stop, vi er med mennesker."
"Og det er vi glade for. De samler vores lort op."
"Det er skønt."
"Og se mig i dag."
"Jeg har din mor på."
Verdens farligste dyr er myggen.
Den dræber to millioner mennesker årligt.
Men vi frygter slanger, edderkopper og hajer.
Hvis en haj får et myggestik,
kan den ikke klø sig selv.
Myggen slår hajen.
Hajen stikker tit finnen op ad vandet.
En mulighed for myggen.
Vi ved ikke, hvorfor hajen gør det. Han vil bare vise sig.
To skabninger er stolte af deres finner. Hajen og racerfans.
Men hajer er ikke bonderøve.
Jeg vil ikke dømme.
Så der er hajen, finnen oppe.
Vi tænker, han jager, men han er bare faret vild.
Meget dårlig retningssans.
"De forbandede strejker!"
"Blæksprutte, hvor er havet?"
"Det bliver svært."
"Kan du se min tentakel?"
"Nej, den anden."
"Hold kæft en idiot."
"Bare rolig, vend om og svøm over klipperne."
"Hvad sker der?"
"Jeg blev stukket."
"Av! Jeg blev stukket!"
"Klø mig her, blæksprutte. Klø mig."
"Gnub dig over mig, sprutte."
"Gnub dig over mig. Kom nu."
"Sikke en særling."
Okay. Det kan I lide.
Blæksprutten får jer til at grine. Godt at vide.
Hvorfor skriver jeg manuskript?
Pyt med højreekstremister. Imiter en blæksprutte.
Men der er et problem med naturen.
Vi kan ikke længere benægte global opvarmning.
Det var sært at se så mange,
der sad udenfor i Paris 13. november.
Ja, jeg tøvede.
Den var jeg ikke sikker på.
Jeg må holde op med at joke om økologi.
Folk er så følsomme!
Da rygning er forbudt på bar, er der varmeapparater til udendørs rum.
De tænkte: "Det er koldt udenfor. Lad os varme dem."
Så kan rygere dræbe sig selv behageligt.
De ryger videre. Men det er skidt. Det dræber.
"Vi dør alle fra noget."
Ikke kulden åbenbart.
Der skal være VM i Qatar.
Qatar er en ørken.
Tit siger man: "Vil du spille?"
"Ja, hvor? I ørknen? Nej tak.
Jeg vil helst ikke dø."
Et VM der.
Selv FIFA sagde: "Vi kan ikke have VM i Qatar."
"Det er ørkenen… Hvor meget?"
"I kontanter?"
På den anden side skinner solen."
Så det sker. VM i Qatar. De bygger stadions med aircondition.
Stadions med aircondition.
Mens I føler skyld for ikke at genbruge plastik.
I er så søde.
Men bare rolig, det er organisk aircondition.
Lad mig forklare, hvad det betyder.
De tager de nepalesere, der overlevede bygningsarbejdet.
De placerer en bag hver tilskuer, hvor de kan puste løs.
Qatar og Saudi Arabien er uvenner.
De beskylder hinanden for at finansiere terror.
Jeg har set en debat om det. Til sidst
stillede seere spørgsmål. En spurgte:
"Kan krisen i Qatar påvirke PSG?"
Er det dit spørgsmål?
"Qatar mistænkes for at finansiere terror."
Han svarer: "Det er skidt."
"Især for transfers."
Jeg har også selviske tanker.
En dag skulle jeg udenlands, og mit fly
skulle over en krigszone. Det skræmte mig.
"Jeg tager Qatar Airways."
"De skyder ikke sponsoren."
Alt i alt ville verdens undergang ikke være så slemt.
Hvorfor ikke? For det første fortjener vi det.
For det andet bør man ikke gå glip af apokalypsen.
Forestil jer det. Brande, folk, der løber overalt.
Meteoritter.
Endnu bedre end den gule vest.
Der er en særlig stemning. Gud vil gøre noget stort.
Han smider nogle meteoritter, tsunami, kolera ind.
Han spiller Candy Crush med os.
Udfordringen bliver Haiti.
De nægter at dø.
De er vedholdende. Smid en meteorit, så bygger de byer på den.
Jeg gad vide, hvad jeg ville gøre, hvis verdens undergang kom.
Tre timer, før en meteorit rammer.
Jeg ved ikke, hvad jeg ville gøre.
Hvad med jer? Hvad ville I gøre med tre timer tilbage?
Have sex med min kone.
Vær sikker på, hun er i live.
Man ved aldrig.
"Skat, vil du have sex?"
"Jeg vil ikke spilde mine sidste tre timer."
Ja.
Der er måske bedre ting at foretage sig.
Sidste gang spurgte jeg et par,
fyren sagde: "Jeg ville knalde min kone."
Hun svarede: "Hvad med de sidste to timer, 55 minutter?"
Jeg tænkte: "Fuck!"
Andre idéer?
-En barbecue. -Barbecue?
Det er vigtigt.
Det nævnes ofte.
Mad bliver tit nævnt, når jeg spørger.
Raclette, tartiflette, barbecue.
Couscous, chokolade. Dommedag er rig på kalorier.
Ingen nævnte en quinoa pizza.
"Med lidt persille, så jeg er let nok til at nå i himlen."
Jeg siger jer, der bliver gluten ved verdens undergang.
Selv veganere ville gå amok.
"Giv mig kød. Glem dyrevelfærd!"
"Giv mig en hamburger. Erstat brødet med kylling."
"Skynd dig."
"Lad os smage alt."
"En killing. Steg også den."
Andre idéer?
-Druk! -Druk.
Hvad ville du drikke?
-Whisky og cola. -Uh, en sej drik.
Går helt amok. Alkoholkoma.
Falsk alarm. Uha.
Andre idéer?
Faldskærmsudspring.
Vent. Jeg hørte.
Faldskærmsudspring og dig?
-Jeg ville tage til dit show. -Det er sødt.
Så arbejder jeg vel til verdens undergang.
Okay, venner.
Har I bemærket, at jeres hår brænder?
Det er slut, jeg er død.
-Nogen sagde faldskærmsudspring? -Ja.
Kan lige så godt fjerne faldskærmen.
Bare så du nyder det lidt mere.
Springet.
Andre idéer.
-Rejse ud i rummet. -Rejse ud i rummet?
Altså for at undgå verdens undergang?
Der er altid en smart en. Ikke?
"Hvis jeg havde ét ønske,
ville jeg bede om tusind ønsker."
Super, tak. Legen er slut.
En tur ud i rummet.
Du ville se Jorden eksplodere.
Du ville se Cantal flyve over.
"Meteoritten kunne ikke finde os."
"Hej Ariège."
Andre idéer?
Hvad? Du ville strejke? Hvad med dig?
-Jeg ville spise Cantal. -Spise Cantal?
Ja.
Tror du, det vil beskytte dig?
"Jeg gemmer mig. De finder mig aldrig."
Strejke.
Hvad er dit job?
Sig frem.
Advokat.
Hvad laver du?
-Jeg er advokat. -Jaså.
Du kunne ikke strejke. Jeg kan mærke det.
"Fuck, de er heldige."
"Jeg sidder ved computeren, og de…"
"De bliver banket af politiet. Heldige asner.
Jeg græder ikke engang på grund af peberspray."
Andre idéer?
-Jeg ville synge. -Synger du?
Hvad?
-Jeg synger. -Du synger.
Den irriterende i gruppen.
Vent!
Vent lige, venner. Nej…
Mens alle andre ville håbe på meteoritten.
Kom nu, der går lang tid!
Jeg elsker at snakke med jer.
Jeg elsker det. Jeres svar overrasker mig altid.
Sidste gang var vindersvaret:
"Jeg ville gøre de tre F'er."
"Fisse, føde og druk."
Vent, hvad?
Betyder verdens undergang, at korrekt stavning slutter?
Så jeg spurgte om hans navn.
Han sagde: "Jean-Marc, men kald mig JP."
Jeg siger jer,
at ham ville jeg tilbringe tiden med.
Jeg ville sige: "Bare gør ting. Ja."
Jeg synes, det er godt at dø.
Vi er pessimistiske om verden.
Den er et skidt sted, men har altid været det.
Vi har altid været utilfredse.
Hvilket er godt, så vi søger løsninger.
Jeg gjorde, men folk kunne ikke lide dem.
Vi er for mange på Jorden, og det er svært at fodre alle.
I vil næppe synes om min idé.
Nogle lande er overbefolkede.
Andre sulter.
Genbrug af proteiner virker som en god mulighed, ikke?
Vi kunne fodre asiater til afrikanere.
Men nogle gange ville de sige: "Asiatisk mad igen?"
Nej, det…
Når man undersøger kannibalisme,
ender man med at læse om flystyrtet i Andesbjergene.
Et rugbyhold styrtede, og for at overleve måtte de spise
de døde. Frygteligt.
Først nægtede de og spiste af flyet.
Det virker ikke. Man får mavesmerter. "Jeg har ondt."
"Hvad spiste du?" "En bar."
De valgte, hvem de skulle spise.
Måske havde de reunion som i Robinson.
Jeg ville vælge Pablo.
"Du kaldte mig en dårlig spiller. Lad os se, om du er god."
Jeg prøvede noget andet for at gøre verden bedre.
Jeg besluttede at reducere spild ved at sluge al min medicin.
Det fraråder jeg.
Jeg kendte ikke doseringerne og blandede sære ting.
Jeg tog afføringsmiddel og lykkepiller.
Sikke en sær følelse.
Man har kolik, men er glad.
Hvert 20. minut…
Det er mærkeligt. Gør det ikke.
Medicin har bivirkninger. Også for raske.
Hvis man tager en mod personlighedsspaltning,
skal den fjerne en af personlighederne.
Men tager man det uden at have det…
…så har man intet tilbage.
Man bestiller gourmetkaffe.
Nogle af jer griner slet ikke.
"Hvad? Jeg er en mand, det bestiller jeg ikke."
"Jeg drikker mandlige gourmetkaffe."
"Gourmet ellers får jeg hjertebanken."
Alt i alt tror jeg, vi prøver at være positive.
Hvis vi bliver ved med at få børn, må vi være håbefulde
og stole på, at vores uddannelse vil redde verden.
At uddanne et barn er ikke nemt. Tænk på rollemodellen.
Nogle børn beundrer Robin Hood, men han er tyv.
Tag fra de rige, giv til de fattige.
Men alle elsker ham. Phillipe Poutou med en bue.
Alle elsker ham, bortset fra når der skal stemmes.
Jeg vil ikke Robin Hood-systemet,
for det betyder, at de fattige øjeblikkeligt bliver rige.
Og det er svært at blive rig øjeblikkeligt.
Man køber en grøn Ferrari.
Smagløst!
Man køber kaviar, men spiser det på kiks.
Giv pengene tilbage. Du opfører dig som fodboldspiller.
Uddannelse er kompleks.
Vi klager tit over det i Frankrig:
"Vi har ingen værdier mere her."
Hvilke værdier?
Da dine forældre valgte din kone eller mand?
Det sker stadig i nogle lande.
Forældrene siger: "Vi finder en kone til dig."
"Og køber mælk."
Forestil jer det pres.
Man er ung og siger til ens far:
"Hjælp mig.
Ikke som de gjorde med dig og mor."
Din far siger: "Se dig selv. Jeg skal gøre mit bedste."
Og gommen og bruden mødes til brylluppet.
Ligesom gæsterne.
Fyren løfter sløret og siger: "Skiderikker!".
"Skiderikker!"
"Helt ærligt!"
"Hvordan ser hun så ud på en hverdag?"
"Undskyld."
Og det er for sent, gæsterne så det.
Så de siger: "Så du hende."
"Hun er klart jomfru."
Så ser du på din far: "Hvad snakkede vi om?"
"Hvorfor skulle jeg være den eneste?"
Pas på jeres børn.
Beskyt dem mod dem, der siger, uddannelse er ubrugelig.
Uddannelse er brugbar.
De, der kalder det ubrugeligt, har ikke læst længe nok
til at bekræfte det.
Fyren stoppede som 15-årig, kører BMW og siger:
"Jeg gjorde det selv." Men du er dealer.
Der er en risiko.
Hvis han bliver skudt, går han så til en kirurg,
der ikke har læst?
Kirurgen siger:
"Jeg synes også, uddannelse er ubrugelig."
"Jeg stoppede i 5."
"Hvad så? Nogen skød dig?"
"Hvor? Der? I underkæben?"
"Ja."
"Prøvede du guldblomme?"
"Okay, lad os operere."
"Viviane, find en Youtube-tutorial."
Hvis han overlever, får han så en advokat, der ikke har læst?"
En advokat, der vil forsvare ham ved at sige: "Yo, høje dommer."
"Yo, høje dommer."
"Høje dommer."
"Hvad så?
Går det godt?"
"Hvad ville jeg sige…
Hvad var det?"
"Nå ja, det var ikke ham.
Det var ikke ham."
"Han svor på sin mors grav.
Det er nok, ikke? Vi respekterer din mor.
Du respekterer vores, ikke?"
"Tror du, det er ham? Fyren der er…
Du ved…
Du ved… Han er…
Du ved, han er dit og dat…
Lidt sådan. Du ved, men god."
"Og bagefter, normalt. Politiet, bum, ind i bilen."
"Bum, politistation, bla bla noget."
"Bla bla, jeg ved ikke. Hvem er det? Ikke mig."
"Det er ham, du er skør."
"Du er skør."
"Yo, høje dommer, ved du hvad? Skrub af."
"Du er ubrugelig med dit hår."
"Rolig, jeg klarer den."
"Yo, advokat…"
"Ja, ja."
"Yo, advokat…
Hvad så? Alt godt, yo?"
"Hun kigger på mig."
"Jeg er ikke dum, yo."
"Yo, advokat… Jeg har baren."
Det er vigtigt at uddanne sig.
Virkelig.
Til sidst vil jeg introducere mig selv.
Mit navn er Haroun. I ved måske ikke, hvem jeg er.
Heller ikke mig. Jeg ved ikke, hvordan jeg ville være i krig.
Sikkert ikke pålidelig.
For under terrorangreb siger nogle mennesker: "Vi er i krig."
Og jeg tænker: "Os alle?
For jeg har ting at lave.
Bedre ting end krig. Eksempelvis posthuset."
Der er ikke mange berømte Harouner,
men en sundanesisk flygtning blev berømt.
Han forsøgte at flygte til Storbritannien via tunnelen.
Tunnelen er 50 kilometer lang. Man skal undvige tog, og det er mørkt.
Han har klart en chance i Indvandring har talent.
Desværre blev han anholdt efter 48 kilometer.
Det er ret trist.
Selv hvis man stemmer for Le Pen, er det trist.
De kunne have gjort noget før.
Jeg tror, politiet længe vidste, han var der.
De må have tænkt: "Der er kun én udvej,
så lad os vente på ham der."
Da de anholdt ham, må de have…
Derfor stopper jeg min joke lige før slutningen
for at vise støtte til sundanesiske Haroun.
Godaften.
I får en rigtig slutning, men som slam.
Normalt nyder alle slam.
For rige er det som poesi. For fattige er det som rap.
For mig er det ikke for skidt.
Jeg ved bare ikke, hvornår jeg skal lytte til det.
Hvis man hører det i bilen, siger folk:
"Hvorfor skriger han?"
Hvis man spiller det over middag,
siger gæsterne: "Hvem snakker?"
"Dine vægge er tynde. Ejer du stedet? Nå."
Lorteaften.
Så min slam har titlen "Alle medskyldige".
Det er de sidste rester fra mit første show,
hvor jeg optrådte foran fire mennesker.
I alt.
Fyrre datoer, fire mennesker.
Ikke dårligt.
Så dette slam hedder "Alle medskyldige."
Giv mig slam-lys, tak.
Super. Perfekt til slams.
Jeg føler mig som Grand Corps Malade.
Ja.
Forklar den til dem, der ikke forstår.
"Forstod du den?" "'Ja, han refererer til Abd al Malik."
Prøv igen.
Okay, slam med titlen "Alle medskyldige".
Hykleri er ikke scam Hør min lille slam
Jeg er ligeglad
Hvis gode manuskripter gav succes Ville producere ikke…
Showet slutter
Skamfuld jeg går
Jeg er lidt trist Som Nouveau Centre-vælger
Jeg håber, at offentligheden er glad Ikke sadistisk
Dårligt rim Men også sandheden, beklager
Jeg bruger Molières sprog Som havde han frasagt mig
Alle medskyldige, men i hvad? Alene på scenen?
Alene med ens samvittighed, den tæve
Den gode, dårlige, seje eller svage
Den fra Abbot Pierre, singlen
Den fattige eller den, der elsker penge
Den, der ser de 31 Mens han vander sin have
Alle medskyldige Alle medskyldige i ingenting
Fordi det er det, vi gør Baseret på hvad vi ved
Både sorte, hvide, gule og mørke
Vi tror, vi ikke er Superman Vi vil ikke redde planeten
Slet ikke med røde trusser Den fyr gør mig oprevet
Alle medskyldige For meget eller ikke entusiast
Altid de samme, der taler Siger, at fremtiden er fortiden
Alle medskyldige i "Sådan er det!"
Fortrydelse hjælper ikke
Der er ikke Control-Z i livet
Legesygt rim.
Hvad er der tilbage?
Skal jeg modstå Hver gang djævelen tester mig?
Nej, men du vil kunne sige til ham
Du vil se hans ansigt Og du vil sige til ham:
"Jeg er djævlen"
Héractète
Tekster af: Thomas Nicholson