Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
A FELVÉTEL 2020 JANUÁRJÁBAN KÉSZÜLT
A KORÁBBI IDŐKBEN
Köszönöm.
Nagyon szépen köszönöm.
Köszi!
Köszi.
Nagyon köszi.
Milyen meleg fogadtatás, köszönöm!
Már majdnem túl sok…
Az előbb sétáltam be. Nem…
Nem olyan nehéz.
Nem fogom megkérdezni, készen álltok-e. Jó?
Igen? Remek.
Csak az nem a ti dolgotok.
Hanem az enyém.
Ha a művész kérdez, a válasz:
„Semmi közöd hozzá.
Most ültünk le. Hagyj már!”
Most kivételesen szabad nem felkészülve lenni.
Jó estét!
Igen, jó estét!
Szóval…
mindenkinek nagyon örülök.
Minden helyszínen, minden este ezt mondom.
Egy stand-up után
sokan kérdezik: „Nem nehéz?”
Én eltúlzom, és igent mondok.
Egyszer láttam egy doksit Dárfúrról.
Szóval a humoristalét nem nehéz.
Ha nem nevettek, az sem baj.
Inkább egy rossz poén, mint rám lőjenek.
Bizonyára kevésbé jobb, mint előtte.
De nem gond.
Ez lesz a műsorom hangneme. Én szóltam.
Örülök, hogy telt ház van, mert nehéz volt.
Sztrájkok, terrortámadások.
Senki nem akar kimozdulni, megértem.
A saját fellépéseimre se megyek el.
Egyesek cáfolják: „Nem félünk.”
Azt mondanám: „Hát, én igen.”
Láttam rettegő embereket a metróban.
Jön egy tag. Csuklyás köpeny, bomberdzseki, szakáll.
Kicsit feszült a helyzet.
Mindenki rátapad a póznára.
Félnek. Egyikük megkérdezi:
„Az a fickó nem tűnik gyanúsnak?”
Kicsit paranoiásak.
Én is tökre az vagyok.
Annyira, hogy robbanómellényben sétálgatok.
Ha a buszon ülök, és felszáll egy merénylő,
mondom neki: „Bocs, foglalt.
Legközelebb nézz utána!”
És ha tényleg meg akar halni, én beelőzöm.
Így enyémek lesznek a szüzek.
Mégis mit vártatok?
De ez megalapozta a fura légkört.
Ha történik valami, vajon az Iszlám Állam volt?
Mikor kigyulladt a Notre-Dame.
Szerintem terroristák tették.
De ők sem tudták.
Biztos ők is megkérdezték a híreket nézve:
„Leégettük a katedrálist?
Van emberünk az építkezésen?
Vállaljuk a felelősséget?”
Van egy kebabos a közelben. Hívom őket.”
Az ISIS vérengzése Vegasban.
Az FBI szerint: „Nem.
De szép próbálkozás.”
Azt felelték: „Oké, majd hívunk.”
Ilyen a szerencséjük.
Ők felelősek a hurrikánokért is.
Kis szerencsével előkerül egy szír útlevél.
Nem is hívtak Johnny halálakor.
Fura idők járnak, mert halloweenkor
már nem kell zombijelmez az ijesztgetéshez.
Egy arab köpeny totál megteszi.
Azt viseltem. Kérdezem:
„Csokit vagy Allahu Akbart?”
Tisztára bevált.
Millió zselatinos cukrot kaptam.
De elővigyázatosak is.
Az Abdeslam börtönt bekamerázták, hogy ne legyenek öngyilkosok.
Tökéletes tévés valóságshow lehetne.
A Les Marseillais Míkonoszon, a Dzsihadisták Fleuryben?
Társadalomból kivetett szereplők…
Hadd mondjam el,
ha egy térfigyelő előtt azt mondanám:
„Szalah!
Én vagyok a hang.
Csak vicceltem, négykor látogatója lesz.
„Mára…
ennyi.”
Igen, jó nevetni kicsit.
Iszom egy citromos kólát.
Nem igazán ízlik,
és fura helyzetekben mindig kavargatom.
Sokat segít.
Megkérdezik: „Humorista vagy? És vicces?”
Azért lettem humorista, mert gyenge vagyok.
Ha erős és egyenes vagy, konfrontálódsz az egyet nem értőkkel.
Ha meg gyenge vagy,
és nem értenek egyet, azt mondod: „Vicceltem!”
Így válhatsz humoristává.
De nem te döntöd el, melyik vagy.
Nem te, hanem a közvélemény.
A fellépés végén azt mondod:
„Remek beszélgetés volt.”
Lehetséges.
Tényleg.
Sőt, az álmom, hogy sztár legyek.
Nem a hírnév, pénz, hanem a Rendez-vous en terre inconnue miatt.
Imádom a műsort.
Alapfelvetése, hogy egy francia sztárt elküldenek egy távoli törzshöz,
és bemutatják, hasonlítunk.
Nem.
Adriana Karembeu-t Maszájföldre küldték.
Nem láttam hasonlóságot.
Egymás totális ellentétei.
Egyszer egy maszáj megkérdezi, mi a foglalkozása?
Azt mondja: „Szép vagyok. Mások fizetnek ezért.”
A maszáj férfi: „Komolyan?
De hány kecskéd van?”
Nem hasonlítanak.
Egyáltalán nem.
Szeretnék szerepelni, és a kecsua indiánokhoz menni.
Mikor nem vesz a kamera, beszélnék a törzsfőnökkel:
„Tanítok valami érdekeset a kultúrámról.
Látja, mit forgatnak?
Ezzel a pénzzel megmenekülhetne a falu 20 évre.
De mi egy éjszaka alatt elverjük.
Ezt fordítsa le, fontos!
Miért nem fordít?” „Semmi szükség rá.
Értem a nyelvet. Ez egy átverés.
„Nem kecsua vagyok. Mivel nem forgatnak, elmondhatom."
Barbès-ből szedtek össze.
Ötven eurót adtak, hogy helyinek adjam ki magam.
Gondoltam, azon nyomban felhasználnak.
De eddig jól megy.”
A világ kegyetlen hely.
Tudjuk, de mi rosszabb, mint a tudat, hogy mi is hozzájárulunk?
Egy kicsit.
Szóval a humorizálás helyett
inkább önkénteskednék.
De unalmas.
Nyugi, ha már itt vagytok, maradjatok.
Maradjatok, nem ítélkezem.
Habár bűntudatot keltek.
Mint egy vegánban, aki beleharapott a hamburgerbe.
Bűntudatod van, de közben meg élvezed.
„Ha már így alakult, meg is ehetném.”
Nekem is van bűntudatom.
Van tökéletes megoldás. A közösségi média.
Amint valami felháborít,
kiposztolom: „Melletted állok.”
A lelkiismeretem tiszta.
Egész hasznos.
Azzal kezdtem: „Charlie. Brüsszel.
Otthon vagyok”.
Gyerekjáték a kanapén.
Vicces, mennyien vannak fent.
A Facebookon panaszkodás
ugyanolyan, mintha dudálnál a dugóban.
Mindenkit idegesít,
de nem változtat semmin.
A legrosszabbak az ilyen posztok.
A következő autóban ülsz,
de biccentesz a dudáló embernek.
„Igen, sokáig tart.”
Az interakciók megdöbbentőek.
Mindenki sokkol, hogy az amcsi fogorvos lelő egy oroszlánt.
Ötvenezer dollárt fizetett, hogy lelője Zimbabwében.
Mindenki őrjöngött.
Két dolgot tudtunk meg:
A fogorvosok ki vannak tömve.
És már ismerjük Zimbabwe helyét.
Az újságírók meg: „Valaki oroszlánt ölt?”
A fickó erre: „Igen, szomorú.
De így mindenki Zimbabwéról beszél. Nehéz itt az élet.”
„Maradjon ott!”
Egy tehén halála nem érdekes.
Vitatnád: „Az oroszlán ritkább.”
Vagyis sokkal értékesebb.
A szűkösség alapelve.
Igaz. Minél ritkább, annál értékesebb.
Téged hogy hívnak?
Bertrand. Jóképű vagy, de a mézeskalács figura értékesebb.
Bocs!
Ha egy amcsi fogorvos megöl, nem kerülsz be a hírekbe.
Nem mondják: „Bertranddal vagyok.”
Nem elég durva.
Óvatosan a fogorvosokkal!
Ha menekültek jönnek Európába, több gyömbér, kevesebb barna lesz…
Ez közel volt.
Nagy kár.
Kinézet alapján ítélünk.
Javaslom, mindenki viseljen burkát.
Férfi, nő, Bertrand. Mindenki burkában. Úgy nem ítélünk másokat.
De vannak hátulütői is. Szaúd-Arábiában hogyan
találják meg az asszonyt,
ha mindenki burkát visel?
Van megkülönböztető hívás, mint a pingvineknél?
„Hát itt vagy!
Siess, a Louis Vuitton közel van!”
Meglepő lehet, de egyes országokban,
az arabok gazdagok.
Igen.
Most szólok,
mert visszavásárolják Franciaországot.
Hiányozni fognak a magrebiek.
Meglátjuk, ki könyörög majd segélyért.
Arabok, segélyek, látom én, milyen a közönség.
A burkával az is gond, ha három nejed van.
Hazamész, tök macsósan: „Főzz valamit, éhes vagyok!”
„Pofa be, kövér disznó!”
„Te vagy, Fatima? Nem?
Djamila? Nem?
Te vagy Mohammed?”
Igen, az is van náluk.
Eltűrik, ha egyharmad részben vagy meleg.
Egyből három szabad, nem?
Kevesebb mint nyolc.
Látom, egyesek küszködnek a matekkal.
„Matek? De én nem tanultam.”
A burka visszatérő téma.
Ma már ritkán hallunk bármi jót a muszlimokról.
Ha megkérnél egy muszlimot, értékelje a kort:
„Egy csillag.”
Rossz időket élünk, mert ha valaki lerohanja az országot,
és azt mondja, hogy a muszlimokat akarja,
lesz, aki rávágja, hogy: „Parancsolj!”
Ez tény.
Voltak korábban is ilyen időszakok.
Ezért kéne barátkozniuk a zsidókkal.
Tanácsot kérni.
Nem viccelek.
„Rossz érzésem van. Mit tegyek?”
„Először is…
kerüld a vonatokat,
és ne zuhanyozz!”
Aha.
Egyesek hezitáltak a tapssal.
„Mit tegyünk?”
Talán sokkolónak találtátok a poént.
Hadd mondjak el valamit!
Ez csak a kezdet.
Ha ez sokkoló volt, jobb, ha elmentek.
És pereljetek be! Azzal elindítjátok a karrieremet.
A szélsőjobb előretörésével nehéz nekik.
Van, aki a szélsőjobbra szavaz?
Igen, azokat sosem látni.
Az elnökválasztáson 11 millió szavazat,
de egyet sem ismerünk.
Ha megkérdezem, szélsőjobbra szavazott, a válasz: „Nem.”
Hát persze!
Mindig meglepnek az eredmények.
Öt évente elmennek szavazni.
„Ez a mi otthonunk!”
Majd visszatérnek a barlangba.
Nézik a CNews-t.
A jobboldal nevet váltott. Már nem NP, hanem NGY.
Nemzeti Gyűlés, nem összekeverendő a Nemzeti Úttal.
Mindenhol ott vannak. Zavaró.
A névváltás azt jelzi, szégyelled a múltat.
Akkor teszed, ha elfelejtenéd a gyászos múltat.
Jó ötlet lehet Tariq Ramadannak.
„Megerőszakolta?” „Itt Jean-Luc, és buddhista vagyok.”
Érdekes, mert a szélsőjobb szavazók 80%-a
halálbüntetés-párti.
Gyakran mondják: „Képzeld, ha valaki megölné a lányod!
Te is megölnéd a lány gyilkosát.”
Én meg: „Talán nem.
Talán a lányom egy szörnyeteg volt.”
Vegyük például Jean-Marie Le Pent.
Várjunk csak…
Nem akarok ítélkezni,
de a saját lányát alkalmazta a pártjában.
Pártot alapított, majd kirúgta.
Dühítő, mi?
Hazajössz, a lányod lecserélte a zárt.
Ez dühítő.
A bevándorlás 200 000-ről 10 000-re
csökkenne a képzetteknek.
Nagyon jó ötlet.
Csinálhatnának akkor Bevándorló csillag születiket.
Bizony.
A határon kérdeznék: „Mit tettél?
Ötszáz km úszás? Nem nyűgöz le.
Sajnos, ez nem elég.
Ha közben zsonglőrködne is.
A másik irányba. Igen, így jobb!”
Mások szerint a párt már nem olyan rasszista.
Azt erősen kétlem.
A többi párt is így gondolkodik.
Egyesek elővigyázatlanabbak.
Nézzük Castanert!
Egy nyilatkozatban elmagyarázta, hogyan szúrjuk ki a radikális muszlimokat.
„Figyeljük a szakállt!”
Köszönjük, Castaner.
Ez már haladás.
Hála neki elővigyázatos, nagyon óvatos vagyok.
Mikor az algériai konzulátuson jártam,
szakállas fazonok álltak előttem, így rákérdeztem:
„Maga radikális?”
Az egyik válasza: „Nem, már hét hónapja várok.”
Ettől még a biztonság kedvéért jelentettem őket.
Az egyik azt mondta: „Éljen Algéria!”
Király!
Szólunk, ha sorra kerül.
Robert Ménard is megtette.
Ha nem tudjátok, ki az, keressetek rá!
Ő mondta az algériás mondatot.
Mert ő ismer titeket.
Csak hogy tudjátok, ő Béziers polgármestere.
Mint Marine Le Pen,
csak éppen egy jobb forduló után.
Robert Ménard a harmadik birodalom előtt.
A nagy bemutatóra vár.
Bajszot növeszt.
Szerinte a bézieri gyerekek 65%-a muszlim.
Mindenki ledöbbent.
A vallásuk alapján számol gyerekeket.
„Az már 1944 óta nem menő.”
Nem ez volt a sokkoló része.
Ha a gyerekek 65%-a muszlim, akkor többségben vannak,
de ki szavazott Robert Ménardra?
Igen.
Nyilván vannak árulók.
Egyes muszlimok örömmel kollaborálnak.
Ménard a menekültekről posztolt.
„A városközpontba jönnek.”
Összekeverte a Walking Deaddel.
Szerinte a menekültek úgy járnak, mint a…
Ha megharapnak, szírré változol.
Majd lenyúlják az igazolványod, és szuper úszó leszel.
Mondanám Ménardnak: „Nyugi, nem harapnak meg.
Nem vagy halal.”
Patrick Devedjian is bedurvult.
A korábbi miniszter és képviselő ezt mondta:
„A németek elvitték a zsidóinkat, és arabokat kaptunk.”
Tessék, Patrick?
Ezt egy sajtótájékoztatón.
Képzeljétek el szegény sajtófőnökét mellette.
„Ezt nem így terveztük.”
Megnevettetett.
„A németek elvitték a zsidóinkat.”
A mi zsidóinkat?
Patrick Devedjiannak vannak zsidói?
A lakásán: „Hol van a távirányító? Zsidóim!
Néztétek a tévét? Ne mondd, hogy Sabbath!”
A németek a lakására mentek, és elvitték a zsidóit.
Micsoda bunkóság!
Nem visszük el más zsidóit.
Patrick nem volt boldog:
„Elvitték a zsidóimat. Ez nagyon kényelmetlen.
Sok idő volt megtalálni őket.
Mindegyik egyedi zsidó.”
Fontosak neki.
Szól a németeknek: „Adjátok vissza őket!”
A németek meg: „Hát…
Még vannak zsidóink?
Erről van szó. Oké, akkor arabokat kapnak.
Nyugi, észre sem veszi majd.
Mindegyik a kezével beszél, és körülmetélt.”
Patrick újra otthon van, és boldog a zsidóival.
Azt mondja: „Hol a távirányító?
És hol a tévém?”
Egy jó közhely mindig ellazít.
A közönség szerint: „Ez vicces.”
A politika hibája, de a rasszizmus mindenhol jelen van.
A tévében emberrablót kerestek:
„Az elkövető fekete.
Fekete.”
Mi jön még? „Ha látja, ne mozduljon,
hívja a 635-öt és mondja: Ku Klux?
Innen átvesszük.”
A rapperek is lehetnek rasszisták.
Néha hallom: „A niggáimnak.”
Ismerik a szó eredetét?
A szélsőjobb terjedésével jönnek majd a szélsőjobb rapperek.
Azt mondják: „A rabszolgatartóimnak küldöm.
A kereskedelmi háromszög.
Harcoljunk tovább! Bordeaux, Benin, Louisiana.
Vedd a gyapotomat!”
Látom, páran táncolnak.
„Bordeaux, Benin, Louisiana.” Szép a csengése, nem?
Őszintén szólva mindenki rasszista,
csak a megfelelő pillanatra vár.
Én is kicsit rasszista vagyok.
Unom a fehéreket, akik azt hiszik, megmentik Afrikát.
Az ilyenek rasztahajjal és háremnadrágban tolják.
Aki kioktat téged, mert Togóban ásott egy kutat.
Biztos nem fogott a kezében csákányt,
és dzsembén is csak két hete játszik.
Azt kiabálja: „Babilon, Babilon!”
Mielőtt megmented Afrikát, találd meg a saját hangod!
Mezítláb járkál.
„Érezni akarom a természetet. Ez a természetes.”
A vasútállomáson mezítláb…
„Így csak AIDS-es leszel.
Az emlékeztet Afrikára.”
Nekem is ez a kedvenc poénom.
Mind rasszisták vagyunk.
Képzeljünk el egy francia falut.
Nagyon elzárt hely, mint Cantal.
Van itt valaki Cantalból?
- Igen! - Essonne-ben van.
Két igent hallottam.
- Van itt valaki Cantalból? - Igen!
Tehát kettő?
Hihetetlen.
Egy műsorban két cantali is van. Hazafelé menet fotózkodjatok!
Üdvözlünk…
városunkban!
Remélem, nem volt nagy cécó eljutni ide.
Gond volt a postakocsival?
A postások sztrájkolnak?
Cantalból pontosan honnan?
- Aurillac. - Aurillac, értem.
Egy város. Hány lakosa van?
Nem tudom.
Ott nem volt népszámlálás.
Még nem találták meg a helyet.
De üdvözöllek a műsorban!
Vigyázzatok a cantaliakkal!
A modern világ olykor zsibbasztó lehet.
Ha egy cantali elmegy Puy du Fou-ba, összezavarodik.
Kőhajítók? Azta!
Nem.
Valaki azt mondta: „Essonne-ben van.”
Ha nem hallottátok volna,
készítettem egy videót,
a '77-es és a Sénart erdőn poénkodtam.
A '77-es és '91-es részleg között van az erdő, ami Essonne.
A terem végéből azt mondta valaki: „Essonne-ben van!”
Egy antiszociális ember van ott.
Feltöltöttem a videót a netre, amiben improvizáltam.
És most gyakran hallom másoktól: „Essonne-ben van!”
Segít megtalálni mindenhol az antiszociális embereket.
Megemlíteném, hogy antiszocok nélkül nem megyek sehova.
Egy csapat vagyunk. Az antiszociális csapat.
Van egy szlogenünk. Ez az.
„Essonne-ben van!” Csak ennyi.
Az antiszoc csapat. Itt vagyunk.
Sok információ, és jöttek Cantalból is.
Összesen ketten.
Vajon ki maradt Cantalban?
Menjetek vissza megnézni!
Oroszország épp lerohanhat minket, és még nem is tudunk róla.
Veszélyes.
Képzeljétek el a kis falut! Térjünk vissza rá!
Van egy kis falu, kisebb, mint Aurillac.
Egy kisváros, egy apró falu,
település, falucska.
Kábé 20 ember.
Sétálgatsz, süt a nap.
Csodaszép régió.
Épp nyaralsz, minden oké.
Meglátsz egy fekete fickót.
Kivétel nélkül azt gondolják:
„Mit keres itt?
Mormotákra számítottam, de ez…”
Elég messzire jár otthonról.
Még ha te is fekete vagy, tudod, mit keresel ott.
De ő…
Mit keres ott?
A két fekete összetalálkozik.
Te meg: „Nem, nem köszönök rá, mert az…”
„Helló!”
Vannak itt fehérek?
Erre nem reagálnak a fehérek.
Ha megkérdezed őket, büszkék-e rá,
azt mondják: „Nem igazán.”
Népirtás, rabszolgaság, Morano.
Hallgatunk.
„Inkább lennél fekete?
Miért?
Nem vagyok büszke, de hülye sem.”
Ha egy feketét kérdezel: „Persze. Fekete erő, barátom!”
„De inkább lennél fehér?” „Igen.”
„Miért lennél?”
„Hogy az önéletrajzomba fotót rakjak.
Majd bejelentsek valamit.
Hogy érezzem, milyen a rendőrökkel beszélni anélkül,
hogy rád lőnek.”
Az idegengyűlölet betegség.
Mindenhol jelen van.
Ennyit arról, hogy megoldja a problémát.
Lássunk egy példát!
Izrael és Palesztina.
Már 70 éve harcolnak.
„Adj a területedből!” „Nem, adj te!”
Ha azt mondanánk: „Oldjátok meg, vagy deportálunk, ti romák,”
azt mondanák: „Nincs gond.
Csak civakodunk.
Ugye? Csak ugrattuk egymást?
Imádtam a lövöldözést.”
„Te meg mesésen késeltél!”
Kicsit unom már a háború emlegetését.
Ha bejön a háború, túl sok van.
Most Jemenben van buli.
De szeretned kell a háborút.
Különben ne menj oda.
A jemeni útleírás egy oldal, és annyit ír: „Nem.
A végkiadásban: „Érdekesség: Francia fegyverek.”
Az izraeli-palesztin konfliktus megszállottjai vagyunk,
mert az egy geopolitikai szappanopera.
Sok csavar van benne.
Trump azt mondta nemrég:
„Szerintem Jeruzsálem Izrael fővárosa.”
Remek.
Ez a konfliktus már 70 éve tart,
de már itt vagyunk.
Csak Donald kellett hozzá.
Jól informált, ha geopolitikáról van szó.
Lesokkolt, hogy sokan hallgatnak rá.
Trump az ENSZ-ben olyan, mint a nagybácsi a családi banzájon.
A fickó: „Igen, nagyon jó.”
„Ne, ne hergeld!”
„Nem, inkább etessük.
Szereti, boldog.
Boldog.”
„Kéz nélkül, ha szeretnéd.”
Floridában fegyvert akart adni a tanároknak.
Fegyveres tanárok?
Mit tesznek? „Ma… Corentin.
Hallom, megtöltöd a Kalasnyikovot.
Rakd le, vagy lelőlek!
Lemaradsz a dolgozatról!
Figyelmeztetlek, meg fogsz bukni!”
„Koszinusz…”
Emiatt a konfliktusra figyelünk.
Egyesek szerint ezért szenved a világ ennyire.
Az egyik barátom mondja: „Izrael a gondjaink forrása.”
Algériai. Próbáltam felvidítani.
„Tudod, a 70 éves konfliktusban 50 000-en haltak meg.
Algériában meg tíz év alatt 200 000-en.”
Erre ő: „Igaz, jók voltunk.”
Aha.
Túl büszke. Nem lehet vele beszélni. Pont mint ő.
Mindig kirakja a zászlókat.
Egyes algériaiak szokták. Mint a bretonok.
Minden tüntetésen látni breton zászlót.
Ha Algéria nyerné a világbajnokságot, ott is lenne breton.
„Egy, kettő, három, éljen a kouign-amann süti!”
„Egy, kettő, három…”
Amúgy a kouign-amann vajból és cukorból készül,
és algériai édesség.
Még keressük a történelmi kapcsot, de…
Vannak nyomok.
Az arabokat megállították Poitiers-nél, az algírok megkerülték,
és Finistère felé mentek.
Egy filozófus mondta: „A rasszizmus jellemző az emberiségre.”
Héraktéte, görög filozófus.
Az ókori Görögországról beszélek.
De napjaink filozófusai…
A McDonald's-ban dolgoznak.
Fizetni kell a számlát.
Héraktéte neve nem ismerős.
Ne aggódjatok, mert kitalált név.
Azért találtam ki, hogy hihetőbbnek tűnjön.
Ha idézek az állítólagos filozófustól, mindenki egyetért veled.
Tudósnak tűnsz tőle.
Akár Montaigne-t is idézheted. Alig olvasták páran a műveit.
Állíthatod, Montaigne mondta: „Kuss!”
Bizonyára mondta valamikor életében.
Mivel ő Montaigne, ti kussoltok.
Másik hasznos technika,
ha úgy nyitsz, hogy: „Egy tanulmány szerint”,
majd egy százalék.
Ezzel beszélgetést is befejezhetsz:
„Egy tanulmány szerint…” Csodás.
Elég fura kutatások.
Egy tanulmány szerint a franciák 5%-a meleg.
Felhívnak embereket: „Uram! Ön meleg?”
„Ki az? Hanouna?”
Másik technika a hihetőségre, a „ha” és az „így” szó használta.
A szavak összekötése arra utal, hogy érv van mögötte.
Feministák szerint: „Ha minden második nőt zaklattak,
minden második férfi zaklató.”
Várj, mi van?
Logikusan hangzik, de a végkövetkeztetés fura.
Minden második, az rengeteg.
Például én nem vagyok az, így Bertrand…
Bocsánat!
Ez a matek. Minden második.
Érdekelnek a retorikai technikák,
mert agyonhasználják a politikában.
Imádom a politikát, de diktátor lennék.
Nem szeretek másokkal beszélni.
A politikai viták… Kihagyom őket.
Egy vita Mélenchonnal? Kizárt.
Kizárt, mivel a fickó…
Bármit megkap, de ne üvöltsön.
Suttogjon, suttogjon.
Sőt, inkább írjon e-mailt.
Ezt törvénybe iktatnám.
Központosító diktátor lennék.
Nem akarnék beszélni.
A melegek házasodhatnának,
de csak leszbikusokkal.
Menjetek! Hagyjatok békén!
Szabályoznám a bevándorlást, és hazaküldeném őket.
A francia külföldön élőket ott helyben integrálnánk.
Szabad lenne a véleménynyilvánítás.
Bármit mondhatnának rólam, ameddig az releváns.
Muffin képek az Instagramon.
Börtön.
Azonnal, tárgyalás nélkül.
Amúgy kit érdekel?
Csücsörítős szelfi.
Levágnám a kezed
egy rozsdás macsétával. Vágod?
Utálom a szelfit. Komoly gond.
Még a szelfibot is jobb fotót készít rólad.
Ilyen magányos vagy?
Nem tudsz megkérni valakit?
Ha nyaralni mész a botoddal:
„Nem, utálok velük beszélni, túl ellenszenvesek. Nem.”
Igen, ez komoly gond.
Belehalnak a szelfikészítésbe.
Belehalnak a szelfikészítésbe?
Helyes!
Csak tessék!
Nárcisszusz története valóra válik.
Én szóltam.
Egy fickó a pisztolyával szelfizett.
Rossz gombot nyomott meg.
Szomorú. Neki.
De a temetésen azt jut eszedbe: „Ugyan…
Elég hülye volt, nem?
Mit kellene a sírjára vésni?
Szeretett idiótánknak?”
Ha diktátor lennék, a reklámnak igazat kéne mondania.
Szerencsére nem mindig teszik, mert úgy szörnyű lenne az élet.
„Édesem, ma éttermi illatú vacsorát akarok enni.
Menjünk a Flunchba!
Rovarirtót szórtunk a GMO-s mezőre, és abból lett a Chocapic!
Glifozátban erős."
„Gyertek csak ide!
Dolgozzatok jól, vagy nincs fizu,
és nincs miből etetni a családot. Szóval:
Csináljátok!”
Igen, kicsit durva.
Az utolsó tényleg az volt.
Bangladesben a gyerekek napi 14 órát dolgoznak.
Belegondolva felháborító.
Máskülönben nem gond.
Ha nem gondolunk rá, nem sokkoló.
Ha a tévében látod:
„Napi 14 órát dolgoznak. Ez felháborító.
Csak gyerekek.
Na jó, ideje lefeküdni.”
Mikor lefekszel az akciósan vett pamut ágyneműn:
„Készült Vietnamban.” Nem gond.
Igaz? Az nem említették.
Ez a technikám.
„Vietnammal vagyok.” Kész!
Hasznos.
Olykor azt mondják:
„Haroun, elég nyers vagy. Könnyűnek tartod?”
Én meg: „Nem hiszem…”
És remélem, elfelejtik a kérdést.
Pontosan így szoktam.
Iszom, hogy mások felejtsenek.
Tökéletes az időzítés egy reklám berakására, nem?
Gyakran témát váltok.
A VII. Eduárd Színház szép. Igen.
Hálás vagyok, hogy felléphetek benne.
Nem öt, nem hat, hét.
Másik nevén a VII. Éduárd-Sacha Guitry Színház.
Sacha Guitry nevét
vette fel, mert gyakran játssza a darabjait.
Sacha Guitry a 20. század elején alkotott.
Életében 124 darabot írt.
Százhuszonnégyet. Az jó sok.
Túl sok. Kinek kell 124 darab a karrierje elindításához?
Igaz. Szelfizel egy ronda macskával, bumm és az elterjed.
Puff! Karrier elindítva.
Százhuszonnégy darab. Ezt a lúzert!
Sacha Guitryt sokan modern írónak tartják.
Nem maradt modern. Csak a társadalom fejlődött.
Nem fejlődtünk. Az evolúciónak vége.
Az evolúció elmélete csak egy ideig működött.
Most lassan visszafejlődünk.
Nézzük a tömegközlekedést sztrájk idején. Vége van.
Láttatok már autókkal teli kereszteződést?
A lámpa zöldre vált. Csak egy méter üres,
de a sofőr azt gondolja: „Indulás!”
Elindul, elzárja az utat a balról érkező elől,
aki elzárja a másik… Mindenki beragad.
És akkor mindenki: „Ne, beragadtunk!”
Ne már!
Egyértelműen vége.
A Neander-völgyi ember túlélte a jégkorszakot.
Mi meg a kiszáradásba halunk bele,
mikor túl sokat szidjuk a másikat a dugóban.
Nehogy katasztrófa legyen Párizsban.
Mert akkor meghalunk. „Evakuáció!” „Nem lehet!
Nem mozdul, most mit tegyünk?”
Elkárhoztunk. Itt a vég.
Lássuk be! Csak…
Sacha Guitry nem modern. Bocs.
Százhuszonnégy darab? Négy fellépést írtam.
Már csak 120 maradt. Micsoda felvágós egy alak!
Gyakran kérdezek rá a világ dolgaira,
de sosem találom a választ.
A világot nehéz megérteni.
Sok a megválaszolatlan kérdés.
Például egyesek még ma is kínai betűket tetováltatnak.
Azt hiszik, idővel újra trendi lesz?
És tudják, hogy mit jelent?
„Erő, becsület, bátorság.”
Elég ebből!
Gyakran a kínai tetoválóművész azt írja:
„Bocs, egy perc. Halló! Igen, dolgozom.
Veszek kaját. Mire van szükséged?
Várj, leírom. Egy pillanat!
Csupa fül vagyok. Kígyóuborka.
Erő, becsület, kígyóuborka, mosogatószer.”
Találkoztam egy vakkal, aki Braille-írásos könyvet olvasott.
Próbálta elmagyarázni, de nehéz megérteni.
Majd eltűnődtem: „Le tudná írni, hogy tilos megérinteni?”
Ha igen, nem kéne utána odaírni, hogy: „Túl késő?”
A vallás is sok kérdést felvet.
A vallás gyakran tiltja a homoszexualitást. Nem értem.
A tízparancsolat: „Ne kívánd felebarátod házastársát!”
A felebarátoddal paráználkodhatsz.
Csillagozzák meg: „A szomszéddal se!”
Hihetetlen.
Konkrétnak kell lenni.
Találkoztam Jehova tanúival.
Azt mondták, Jézus feltámad.
Én meg: „Jogos, de ha visszatér,
hogy fog vízen sétálni lyukkal a lábán?”
Igen.
Figyelmeztessék előtte!
„Felejtsd el, Jézus!
Ne aggódj, szeret…”
Jaj, öcsém! Nem!
Képzeljétek el Jézust egy ilyen szituban. Ciki.
Reméljük, Mózes jelen van:
„Hé, Mózes, tedd a dolgod!
Igen, elveszítjük.
Nem tud úszni. A keze is lyukas.”
Láttam egy videót a neten
egy kéz és láb nélküli amerikairól.
Motivációs beszédet tart: „Hálás vagyok,
hogy élhetek.” Elég felkavaró.
Így folytatta: „Hálás vagyok.
Mindennap hálát adok Istennek.”
Én meg Isten helyébe képzelem magam.
Mondanám neki: „Haver,
arra semmi szükség.
Ha nem hiszel bennem, az se gond.
Ugyanúgy a mennybe kerülsz. Csinálj, amit akarsz!
Bármilyen bűnt elkövethetsz. Embert is ölhetsz.
Nem, vicceltem, azt nem tudsz.
Ahhoz meg kéne rágnod, és az fura lenne.
Ne rágd az embereket, az zavarja őket. Állj le!
Ne, ne csináld!
Gonosz isten vagyok. De megbocsátok,
ha te leszel az új Jézus.
De ezúttal nehéz dolguk lesz a keresztre feszítéseddel.”
„Őt hogy feszítsük keresztre?”
Szeretem a műsornak ezt a részét, ahogy látom a távozó embereket…
De igazatok van.
Beszéljünk valami könnyebb témáról!
A zsidó síremlékek rongálásáról.
Hogyan képesek rá?
Nem félnek, hogy kísértik a holtak?
Ha nem is vagy hívő, láttad a filmekben.
Én nem tenném.
Nem mennék éjjel a temetőbe.
Ijesztő. És vajon hogy néz ki egy zsidó szellem?
Zsidó szellemet nem látni filmekben. Mégis rengeteg van.
Minden éjjel egy repülő kipa
kísérti a síremléket rongáló fickót.
Hogy kísértse, bosszút álljon, és pofán verje.
Egész éjjel azt mondja…
„Tudod te, mennyibe kerül egy sír?”
Korábban mondtam, hogy egy közhely mindig segít.
De vajon hogy néz ki egy szellem?
Egy burkás női szellem?
Tényleg rárak egy újabb lepedőt a meglévőre?
Nem egyértelmű.
Ha meghal, a szellem mondja: „Teljes a szerkó, milyen hasznos!”
Utolsó kérdés.
A jegesmedvék ki fognak halni.
És akkor?
Csak azért szomorkodunk, mert láttuk a videót.
Nagyon cukik, a jégen lógnak.
A giliszták is eltűnnek, de nem érdekel.
Rondák és undorítóak.
De ha meghalunk, ők is.
De nem érdekel, mert undik.
A dinók is kihaltak. Mázli, különben nem lennék itt.
Vagyis akkor a dinókból fejlődtünk ki,
és egy dinó stand-up műsorát nézitek.
Fura, nem?
Nem tudom.
Fura. De tényleg az.
Igen.
Képzeljétek, valaki kapcsolgat és látja: „Spielberg-remake?
Nézd, Spielberg ment a színházban!”
Egyesek meg: „Átjár a műfajok között!
Nagyon laza csávó.”
Ezzel tisztelgek Jim Carrey előtt.
Ő utánozta így a dinókat.
Imádom. Nyugodjék békében!
Nem halt meg.
Jim Carrey nem halott.
Nem ideális, mert így nem tisztelgés,
hanem plagizálás. Ez van.
De nem csak én keverem össze a kettőt.
Élvezzétek, ingyen van.
Van egy új trend, az állatmentés.
Mert bűntudatunk van.
Így enyhítenénk a lelkiismeretünkön.
De a természet is kegyetlen.
Létrehozta a tengerimalacot.
Tudjátok, hogyan védekeznek?
Nem mozognak.
Mint egy kaméleon, csak…
Láthatod.
„Nyugi! Ha nem mozogsz, nem lát.
Már élezi a kést mögöttem?„
„Ne mozogj! Bízz bennem!”
A szőr nélküli macska. Rózsaszín, redős.
Mi értelme annak a lénynek?
Mennyire hihető egy ilyen?
Még az egerek se tisztelik.
Épp egerészik…
Az egér meg:
„Ez meg mi a nyavalya?
Egy éhező malac? Mi ez?
Hé, nézzétek már!
Nézd az arcát! Hozd a szelfibotot!”
A szőrtelen macskát nem tisztelik.
Nem. Mint egy fogatlan pitbull.
„Uram! Megtámadott egy pitbull.”
„Szeretethari volt.”
Nem rajongok a nagy kutyákért.
Az emberek kegyetlenek. Megnyúzzuk,
kísérleteztünk. Mint a nácik, csak állatokkal.
A kutyák meg kollaboránsok.
Velünk vannak.
Ha fegyverrel megy rókára vadászni az erdőbe,
viszi a kutyáját is.
Az erdőben a kutya mondhatná:
„Hé, rokon! Menekülj!
Érted jönnek. Bízz bennem! Menekülj!”
De inkább azt mondja: „Itt van.
Itt van, lődd le a mocskot!
Visszahozom, ne aggódj!
Lődd már le! Elkapom.
Rajta!
Végezz vele! Hasonlít rám, és ez rémisztő.
Nevessetek csak!
Majd nem fogtok, ha egy ribancon lógtok.”
Láttam egy sztárnak a csivaváját szőrmebundában.
Nem természetellenes?
Csivava nyúlszőrbundában?
Mégis a csivava veszítene a nyúl ellen.
Mindig a csivava veszítene.
Szöcske? Szívroham.
És azzal henceg, hogy öltöztetik.
Mit szólna, ha nyúllal van dolga.
„Mi van? Mi van?
Mi az? Mi?
Oké, elég!
Állj, az emberekkel vagyunk.
És örülünk neki. Felszedik a szarunkat.
Az a legjobb.
Nézz csak rám!
Anyádat viselem.”
A bolygó legveszélyesebb állata a szúnyog.
Évi kétmillió embert ölnek meg.
De a kígyóktól, pókoktól, cápáktól félünk.
Ha a cápát megcsípi a szúnyog,
nem tud vakarózni.
A szúnyog lenyomja a cápát.
A cápa uszonya gyakran kilóg a vízből.
Lehetőség a szúnyognak.
Nem tudni, mért csinálja. Biztos csak menőzésből.
Két élőlény büszke az uszonyára. A cápa és a búvár.
De ettől még a cápa nem lesz bunkó!
Nem ítélkezem.
Ez a cápa vízből kidugott uszonnyal.
Azt hisszük, vadászik, de csak eltévedt.
Rossz a tájékozódási képessége.
„Kibaszott sztrájk!
Figyu, polip, merre van az óceán?
Ez nehéz lesz.”
„Látod a csápom?
Nem, a másikat.
Hogy ez mekkora idióta!
Ne aggódj, fordulj vissza, a sziklán túl van!”
„Mit csinálsz?”
„Megcsíptek!
Megcsíptek!
Vakarj meg, polip! Vakarj!
Dörgöld oda magad hozzám, polip.
Dörgöld hozzám magad! Gyere!”
„Ezt a perverzet.”
Oké. Ez tetszett.
A polip nevettet. Jó tudni.
Minek írok forgatókönyvet?
Kit érdekel a szélsőjobb? Utánozz polipot!
A természettel egy gond van. Tényleg.
Senki nem tagadja. A globális felmelegedés tény.
Furának tartottam, hogy ilyen sokan
ülnek a párizsi utcákon november 13-án.
Igen, hezitáltam.
Ebben nem voltam biztos.
Le kéne állni az ökológián viccelődéssel.
Olyan érzékenyek az emberek!
Mivel tilos a dohányzás, fűtik a külső helyeket.
Azt gondolták: „Hideg van. Melegítsük fel!„
Úgy kényelemben ölhetik magukat a dohányosok.
Cigizhetnek tovább. De rossz. A dohányzás öl.
„Valamitől mind meghalunk.”
De nem a hidegtől.
Katarban lesz a foci vébé.
Katar sivatag.
Gyakran így megy: „Játszunk?”
„Persze, hol? A sivatagban? Kösz, nem.
Inkább élni szeretnék.”
Világbajnokság lesz.
A FIFA mondja: „Katarban nem lehet vébé.
A sivatagban… Mennyi?
Készpénzben?
De az a jó, hogy napos hely.”
Így megvalósul a katari vébé. Légkondis stadionok épülnek.
Légkondis stadionok.
Neked bűntudatod van, ha nem gyűjtesz szelektíven.
Nagyon cuki vagy.
De megnyugodhatsz, biolégkondi lesz.
Elmagyarázom, az mit jelent.
Fogják az építkezést túlélő nepáliakat.
Mindegyik egy néző mögé áll, rágót kap és durranásig fújják.
Katar és Szaúd-Arábia rossz viszonyban van.
Egymást vádolják terrorizmus pénzelésével.
Láttam róla egy vitát. Végül
a nézők kérdeztek. Az egyik néző:
”A katari krízis hatással lehet a PSG-re?”
Ez a kérdés?
„Katart terrorizmus pénzelésével gyanúsítják.”
A válasz: „Igen, az baj.
Főleg az átszállásnál.”
Nekem is vannak önző gondolataim.
Valamikor külföldre mentem, és tudtam,
hogy háborús zóna felett repülünk. Rémes volt.
Én: „Qatar Airwayszel megyek.
A támogatót nem lövik le.”
Mindent egybevetve, a világvége nem lenne rossz.
Miért ne? Mind megérdemeljük.
Az apokalipszisről nem szabad lemaradni.
Képzeljétek el! Tüzek és futkározó emberek mindenhol.
Meteoritok.
A sárga mellénynél is jobb. Igaz?
Sajátos hangulata van. Isten valami jót tesz.
Bedob néhány meteoritot, cunamit, egy kis kolerát.
Candy Crushozik velünk.
Haitival nehéz dolga lesz.
Nem akarnak meghalni.
Kitartóak. Meteort dobsz rájuk, és ráépítkeznek.
De vajon mit tennék, ha bejelentenék a világvégét?
Három óra a becsapódásig.
Nem tudom, mit tennék.
Ti? Mit tennétek, ha három órátok maradna?
Szexelnék az asszonnyal.
De győzödjön meg róla, hogy él.
Sosem tudhatod.
„Édes akarsz szexelni?
Még három óránk van, nem akarom elpazarolni.”
Igen.
Vannak jobb dolgok is.
Legutóbb az első sorban ülő párt kérdeztem,
a pasi mondta: „Csinálnám.”
Mire a nő: „De mi lenne a maradék két óra 55 percben?”
Én meg: „Baszki!”
Más ötlet?
- Grillezés. - Grillezés?
Az fontos.
Gyakran előkerül.
A kaja gyakran előkerül, ha kérdezem.
Sült sajt, rakott burgonya, grillhús.
Kuszkusz, csokoládé. A világvége kalóriadús.
A kinoapizzát senki nem említette.
„Petrezselymes, így nincs súlyom, és az égbe szállok.”
Én mondom, a világvége gluténos lenne.
A vegánok is megőrülnének.
„Adj húst! Fenébe az állatokkal!
Gyerünk, ide a hambit! A kenyért cseréld le húsra!
Siess már!
Mindent megkóstolok.
A macskát is. Főzd meg, megkóstolom!”
Más ötlet?
- Ivás! - Ivás.
Mit innátok?
- Whisky kólát - Az a bűnözők piája.
Azonnal beütne az alkoholkóma.
Hamis riasztás. Bakker!
Más ötlet?
Ejtőernyőzés.
Várj! Hallottam…
Ejtőernyőzés, és te?
- A műsorodra mennék. - Ez szép.
Szóval a világvégekor is dolgoznék.
Oké, srácok.
Nem tudom, feltűnt-e, de ha ég a hajatok…
Ennyi, meghaltam.
- Valaki ejtőernyőzést mondott? - Igen.
Az ejtőernyőt le is vehetnénk…
Legalább egy kicsit élveznéd.
Az ugrást.
Más ötlet?
- Űrutazás. - Úrutazás?
A világvégét elkerülendő? Úgy érted?
Mindig van egy okos. Igaz?
„Ha egyet kívánhatnál?”
„Kérnék még ezer kívánságot.”
Remek, köszönöm. A játéknak vége.
Egy űrutazás.
Látnád felrobbanni a Földet.
Látnád elrepülni Cantalt.
„A meteorit nem talált meg.
Hali, Ariège!”
Más ötlet?
Bocs, mi? Sztrájkolnál? És te?
- Megenném Cantalt. - Megennéd?
Igen.
Azt hiszed, az majd megvéd?
„Elrejtőzöm. Akkor nem talál meg.”
Sztrájkolj!
Mit dolgozol?
Mesélj!
Ügyvéd vagyok.
Te mit dolgozol?
- Ügyvéd vagyok. - Értem.
Nem sztrájkolhattok. Együttérzésem.
„Basszus, mázlisták!
A laptopom előtt ülök, őket meg…
Összeverik a zsaruk. Baszott nagy szerencse.
A gázspray-től nem is sírok.”
Más ötlet?
- Énekelnék. - Mit? Énekelnél?
Mit?
- Éneklek. - Énekelsz.
Ő az idegesítő.
„Várj!
Figyelj! Várjatok! Ne…”
Miközben mindenki a meteorit lezuhanását várná.
Gyerünk, hosszú lesz!
Imádok veletek beszélgetni.
Imádom. Válaszaitok mindig meglepnek.
Legutóbb magasra tette valaki a lécet:
„A három B-t tolnám.”
Kérdezem, mi az. A pasi: „Baszás, bigék és kaja.”
Várj, mi van?
A világvége már az ábécét is tönkretette?
Kérdezem: „Hogy hívnak?”
A pasi: „Jean-Marc, de szólíts JP-nek.”
Én mondom,
a világvégét vele tölteném.
Azt mondanám: „Rajta, csinálj valamit! Ez az!”
Jobb is meghalni.
Pesszimisták vagyunk.
Rossz passzban van a világ. Mint mindig.
És mindig elégedetlenek vagyunk.
Ami jó, mert megoldást keresünk a javítására.
Én is, de mások nem szerették.
Túl sokan vagyunk, nehéz mindenkit etetni.
Van egy ötletem, de nem népszerű.
Egyes országok túlnépesedtek.
Mások éheznek.
A fehérje-újrahasznosítás jó választásnak tűnik, nem?
Az afrikaiak ehetnének ázsiaiakat.
De azt hallanánk Szudánban: „Megint ázsiait eszünk?”
Nem, ez…
Ha utánanézel a kannibalizmusnak,
egy repülőbalesetről olvasol az Andokban.
Egy rögbicsapat zuhant le, és a túléléshez megették
az egyik halottat. Szörnyű.
Először nem akarták, és a gépet ették.
Nem működött. Megfájdult tőle a hasuk. „Fáj.”
„Mit ettél?” „Egy rudat.”
Eldöntötték, kit esznek meg.
Egy kis gyűlés, mint a Koh-Lantában.
Én Pablót választanám.
„Azt mondtad, rossz játékos vagyok. Lássuk, te jó vagy-e.”
Próbáltam jobb hellyé tenni a világot.
A hulladékot csökkenteni, leállni a gyógyszerekkel.
Nem javaslom.
Nem tudtam az adagolást, és összekevertem.
Hashajtót vettem be nyugtatóval.
Elég durva.
Kómás vagy, de boldog.
Húsz percente meg rohansz…
Fura. Ne csináljátok!
A gyógyszernek mindig van mellékhatása.
Ha többszörös személyiségzavarra szeded,
az kiirtja a felesleges személyiséged.
De ha semmi bajod, és beveszed…
Személyiség nélkül maradsz.
Flancos kávékat kezdesz rendelni.
Páran egyáltalán nem nevetnek.
„Mit mond? Férfi vagyok, nem rendelek olyat.”
„Férfias, flancos kávéim vannak.
Flancos infúzió, különben szívdobogás.”
Összességében próbálunk pozitívak maradni.
Ha vállalunk gyereket, azt jelenti, reménykedünk,
és bízunk abban, hogy az oktatás megmenti a világot.
Egy gyerek oktatása nem könnyű. Gondoljunk a példaképére.
Egyesek imádják Robin Hoodot, pedig egy tolvaj.
A gazdagoktól lop, a szegényeknek adja.
De mindenki imádja. Phillipe Poutou íjjal.
Mindenki imádja, kivéve szavazáskor.
Nem támogatom ezt,
mert a szegények hirtelen meggazdagodnának.
És nehéz, ha hirtelen válsz gazdaggá.
Zöld Ferrarit veszel.
Milyen ízléstelen!
Kaviárt veszel, de keksszel eszed.
Add vissza a pénzt! Undorító. Mint egy focista.
Az oktatás bonyolult.
Gyakran panaszkodunk rá itt.
„Franciaországban nincsenek értékek.”
Milyen értékek?
Hogy a szüleid választanak férjet vagy feleséget?
Egyes országokban szokás.
A szüleid mondják: „Keresünk neked feleséget!
Ja, és hozunk tejet.”
Elképzeled a nyomást?
Fiatal vagy, szólsz apádnak:
„Segíts, kérlek!
De nem úgy, ahogy veletek volt.”
Apád: „Láttad az arcod? Megteszem, amit lehet.”
A két fél az esküvőn találkozik.
Ahogy a vendégek.
A fickó felhúzza a fátylat, és megszólal: „Rohadékok!
Rohadékok!
Ne már!
Ha a csaj így néz ki az esküvőn…
Bocs!”
Túl késő, a vendégek látták.
Mondogatni kezdik: „Láttátok?
Tuti, hogy szűz.”
Majd apádra nézel: „Miről beszéltünk?
Miért én lennék az igazi?”
Vigyázz a gyerekedre!
Védd meg attól, aki szerint a tanulás felesleges.
Nem tökéletes, de tanulni hasznos.
Akik szerint haszontalan, nem tanultak eleget,
hogy tudhassák.
A srác 15 évesen abbahagyta, BMW-t vezet és mondja:
„Egyedül értem el.” Igen, de díler vagy.
Kockázattal jár.
Ha egy nap lelövik, olyan sebészhez menne,
aki nem tanulta?
A sebész azt mondaná:
„Szerintem felesleges suliba járni.
Ötödikben leálltam.
Amúgy mi a helyzet? Valaki lelőtte?
Hol? Itt? Az állkapcsában?”
„Igen.”
„Az árnikát próbálta?
Oké, műtsünk!
Viviane, indítsa a YouTube-oktatóvideót!”
Ha túléli, elmegy az ügyvédhez, aki nem tanult?
Az őt védő ügyvéd mondaná: „Bíró, bíró úr!
Bíró úr!”
„Helyzet?
Minden rendben?
Mit akartam mondani…
Mit is?
Ja, nem ő tette.
Nem, tényleg nem.
Az anyja sírjára esküdött.
Az elég, nem? Az anyját tiszteljük, bíró úr.
Mindenki a sajátját.”
„Maga szerint ő az? A fickó olyan…
Olyan…
Tudja, ilyen meg olyan…
Ezt-azt szeret. De jó.
Utána normális. A rendőrök az autóba.
Bumm, rendőrség, bla-bla-bla, ilyesmi.
Bla-bla, nem tudom. Ki az? Nem én.
Ha ő az, maga őrült.
Maga őrült.
Bíró úr, tudja, mit? Tűnés!
A haja nélkül nem ér semmit.”
„Nyugalom, máris.
Ügyvéd úr!”
„Igen, persze.”
„Ügyvéd úr!”
„Helyzet? Minden okés?”
„Engem néz.
Nem vagyok hülye.
Ügyvéd úr! Én állom.”
Az iskola fontos.
Komolyan az.
Végül szeretnék bemutatkozni.
Haroun vagyok, és talán nem tudjátok, ki vagyok.
Nem ismerem magam. Nem tudom, milyen lennék egy háborúban.
De nem vagyok megbízható.
Mert a terrortámadáskor szokták mondani: „Háborúban állunk.”
Én meg: „Mindannyian?
Mert nekem sok dolgom van.
Jobb a háborúnál. A postára megyek.”
Nem sok Haroun van,
de nemrég egy szudáni menekült híres lett.
A Csalagúton akart átszökni Angliába.
Az alagút 50 kilométer hosszú. A vonatot ki kell kerülni és sötét van.
És nyilván kapna esélyt a Bevándorló csillag születikben.
Sajnos 48 kilométer után elfogták.
Inkább szomorú.
Ha Le Penre szavaztál, akkor is sajnálod.
Engedélyezhették volna a bulit.
Szerintem a rendőrség régóta tudta, hogy ott van.
Azt hitték: „Egy kijárat van,
majd ott megvárjuk.”
Mikor elfogták, bizonyára…
Ezért hagyom abba a csattanó előtt,
hogy támogassam a szudáni Harount.
Jó estét!
Kapni fogtok igazi befejezést, de slammelni fogok.
Általában azt mindenki bírja.
A gazdagoknak költészet. A szegényeknek rap.
Nekem nem túl gáz.
Nem tudom, mikor hallgatom meg.
Ha az autóban, azt mondják:
„Miért sikít ennyire?”
Ha vacsora közben,
a vendégek kérdezik: „Ki beszél?
Vékonyak a falak. Saját lakás? Értem.”
Rossz estét!
A slamem címe: „Minden bűntársamnak.”
Ez az első műsoromból van,
amit négy ember előtt adtam elő.
Összesen.
Negyven hely, négy ember.
Nem rossz.
Tehát a címe: „Minden bűntársamnak.”
Slam fényeket kérek!
Ez jó. Ideális hozzá.
Átlagosan izgulok és fázom.
Igen.
Elmagyarázom, aki nem értette.
„Értettétek?” „Persze, Abd-al-Malikra utal.”
Újra megpróbálom.
Oké, a „Minden bűntársamnak” című slam.
Álszentség az én pechem Hallgasd a kis slamem
Nem érdekel, tudnám
Ha a jó írás sikerre visz még ma A producerek nem szo…
Érne véget a műsor
Szégyenkezve, önként távozva
Kicsit szomorú vagyok Mint a centrumpárt szavazója
Mindenkinek maradt jókedve mutatóba Nem szomorkodunk
Rossz rím, tudom De az az igazság, bocsi
Molière nyelvét használom Mintha örököse lennék
Minden bűntársam, de kik ? Jönnek a színpadra is ?
A lelkiismerettel együtt
A jó, a rossz, az erős vagy a gyenge
Az a szingli pasi, Abbot Pierre A Sepp Blatter
A szegény, vagy aki imádja a pénzt
Aki a szomjazót látja Miközben a kertet öntözi
Minden bűntársam Ki semmiben sem bűnös
Mert mi ezt csináljuk A tudásunk alapján
Legyél fekete, fehér Sárga vagy sötét
Nem vagyunk Supermanek Nem mentjük meg a bolygót
Főleg nem vörös gatyóban A fickó nagyon idegesít
Minden bűntársam Túl sok, vagy nem lelkes
Mindig én maradok beszélni Mondom, a jövő a múlté
Minden bűntársam: „Ennyi!”
A megbánás nem segít
Az életben nem létezik Crtl-Z
Játékos rím.
Mi maradt még ?
Ellent kéne állnom Akárhányszor az ördög kísért ?
Nem, de majd te átadod neki
Meglátod az arcát és átadod neki:
„Én vagyok az ördög”
Héraktéte