Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Hvad laver vi egentlig her? Se på os.
Andre youtubere bor gratis i Alacati,
og de bliver betalt.
Og se så, hvad vi laver.
Lad os få det overstået.
Hvad med videoen?
Når vi er færdige, Samet.
Okay, jeg er klar.
Lad os nu ikke spilde tiden.
Fru Gülseren, når De er klar.
Jeg er klar, hvis I er.
Godt, vær venlig at præsentere Dem selv.
Hvor har du hørt om dem?
-Om hvad? -Om mine fantastiske evner.
-Det hører til jobbet. -Godt svaret.
Jeg gør noget, hvis folk hører efter.
Kan De virkelig gange firecifrede tal i hovedet?
-Uden pen og papir? -Ja, jeg kan.
Uden at bruge andet end min hånd.
-Jeg er ikke med. -Det ville også overraske mig.
-Jeg respekterer folk på Deres alder, men… -Min alder?
Hvad er der galt med den? Er jeg et oldtidslevn?
Ved du hvad? Jeg synes, du skal kalde mig Gülseren.
For det er mit navn. Gülseren.
Gülseren betyder "en, som giver roser",
og gül betyder rose.
Også kendt som nattergalens yndling. Måske siger det dig noget.
Vi skal være færdige i aften.
-Lad os starte. -Du har så travlt. Jeg er ikke parat.
Du har ikke engang set mit album.
-Hvilket album? -Vent.
Hvor var det nu?
Jeg blev født i dette palæ.
Der mødte jeg dem første gang.
Mødte hvem?
Ildfluerne.
Hav det godt.
CELAL BAYAR PÅ RUNDREJSE
TYRKIETS OPTAGELSE I NATO ER SIKKER
Onsdag den 7. november. Vores optagelse i NATO er sikker…
KOMMUNISTPARTIET EFTERFORSKES MEMORANDUM OM STYRKERNE I MELLEMØSTEN
KOMMUNIST FRA IZMIR PÅGREBET HER
Der er kun arabiske stationer.
Endnu en.
I sælger gerne al jeres olie til imperialisterne.
I vil få som fortjent.
Endnu en.
Måske ligger den på langbølge.
Dav.
Hallo!
-Dav. -Dav.
Lad radioen være. Hvad leder du efter?
Nyhederne.
Der.
Han sagde "Stalin". Hørte du det? Nogle er så heldige.
Reporteren har garanteret mødt Stalin.
Det tvivler jeg på. Enhver, som har mødt Stalin, er død.
Hvad mener du med det?
Hvorfor lytter du til det? Kan du russisk?
-Det er den sovjetiske station, Nazif. -Og?
Og fremfor at høre løgnene på tyrkisk, fortrækker jeg sandheden på russisk.
Hvordan ved du, den russiske version er sand?
Er du vanvittig? Kære Gud, svar mig.
Hvorfor er min bror det dummeste menneske på jorden?
Hvad har vores familien gjort?
Nazif, jeg vil ikke skændes.
Vi kan da godt skændes på russisk.
Du forstår alligevel ingen af sprogene.
-…kammeratovskij… -"Kammeratovskij"?
Da, da.
Hør så her. Ikke mere kommunisme.
Dæmp dig! Det er stikkere overalt.
Jeg er ligeglad.
Jeg støtter Folkepartiet. Jeg må godt råbe.
-Bror… Bror! -Hej, allesammen! Her er en kommunist!
Hold så op.
-Stop. -Kommunist!
-Det er ikke noget at spøge med. -Åh, din...
-Du milde. -Utroligt.
Godt. Hold så op.
Skal vi følge proletariatet? Som om vi ikke har andet at bestille.
Skal alle da sælge sølvbær? Du har ikke fået noget ud af det.
Sølvbær har stort potentiale.
-Virkelig? -Ja. De holder længe.
De rådner ikke så nemt.
Det er godt at være i fødevarebranchen nu. Folk er sultne.
Takket være din store Ismet.
Utaknemlige skarn.
Du ville være død, hvis det ikke var for ham.
Var han gået ind i krigen, havde du kæmpet nu.
-Folk skal altså bare spise sølvbær? -Ja.
Forretning kræver mod.
-Det sagde du også om sukker. -Det var sandt.
Hvis Kürsat ikke havde efterladt varerne
for at gå i moskéen…
…og hvis det ikke var blevet regnvejr…
Og sukkeret ikke var blevet opløst…
-Du kan få den i hovedet! -Okay.
-Hazim! -Izzet?
Hazim, hør her.
Åh, Nazif.
-Iclal føder nok i aften. -Hvad?
Hun har veer. Hazim, hent jordemoren, fru Sürme.
-Jeg skal til møde. -Hvilket møde?
Hvad tror du?
-Han er ude på numre. -Den slags forstår du ikke, Izzet.
Hun skal føde! Af sted.
Det er da ikke noget særligt. Folk føder i ulandene.
Hazim, hent jordemoren.
Derefter kan du gå.
Nej. Jeg skal til møde.
Guds fred, allesammen.
Goddag.
"Goddag"? Hvad skal det sige?
Jeg ønsker ham Guds fred, og han siger "goddag"?
-Din søster har veer. -Næh?
Det er et Guds under, som vi dødelige ikke begriber.
Han giver liv til et lille frø.
Kürsat, stop nu. Hun skal bare føde.
Fortæl ham fra mig,
at jeg aldrig har talt til ham og aldrig vil tale med ham.
Gud bedre det.
Du hævder, du er ateist, og så beder du Gud om hjælp.
Hun har veer. Nogen skal hente jordemoren.
Åh nej, det er veerne.
Få nu hentet hende!
-Gør det! -Hvorfor ikke dig?
-Jeg skal til møde! -Hent hende!
-Af sted! -Kürsat! Hent jordemoren.
Hazim, gå ad helvede til!
-Af sted. -Gå så.
Du lugter som altid fælt.
-Har du drukket rosenvandet? -Klap i!
-Umoralske, ufølsomme hedning. -Gå.
-Vantro. -Stop.
Hazim Biröz?
Det er mig.
Følg med mig.
-Okay. -Ransag stedet.
-Hold op med at glo. -Jeg hjælper jer.
Alle steder blev ransaget dengang.
Klubber, foreninger. De anholdt alle, de fandt.
NYT KAPITEL I EFTERFORSKNINGEN AF KOMMUNISTERNE
Jeg blev født sådan en aften.
Ifølge faster Izzet var det første gang, ildfluerne dukkede op.
Har du nogensinde set ildfluer?
Nej.
Nej. De vil ikke give dig lov.
-Ikke alle kan se dem. -Jeg er ikke med.
Så er du heldig.
Du ville være ensom, hvis du forstod det.
Nåede vi det?
-Kommer vi for sent? -Nej, kom ind.
Skynd jer.
Det skal nok gå.
Alt ordner sig. Rolig.
-Træk vejret. -Træk vejret.
Vi har set frem til denne dag i årevis, kære.
Det er lige før.
Her er det første billede af vores lille familie.
Stå stille.
Sådan.
Nu er min søde pige blevet fotograferet.
Nå, hr. Nazif, hvornår betaler De?
De behøver ikke at være så direkte. Hav lidt pli.
De har ikke betalt i flere måneder.
De fik en sæk sølvbær.
Hr. Nazif!
Jeg har sagt, jeg ikke vil høre ordet "sølvbær".
Tal ikke sådan til mig i andres påhør.
Det var det sidste foto.
-Jeg kan ikke betale husleje med sølvbær. -Så giv mig dem igen. Utaknemlige asen.
Hold op med at tale om dem!
Du sagde dit job op som embedsmand og startede en fjollet forretning!
Du gør mig vanvittig.
Gud give mig tålmodighed. Kære Gud!
Hvis den fjollede fotoseance er overstået, vil jeg lægge hende.
Kom her med dig. Sådan.
Hvorfor vil du aldrig fotograferes, Izzet?
Hvorfor bliver du altid fotograferet?
Fordi jeg ikke vil glemmes.
Og jeg vil ikke huskes.
Hold nu op, I to.
Lad os gå.
Nå?
Nå hvad?
Hvordan gik det?
Hvordan gik hvad?
-Du er ruineret, ikke? -Iclal!
Nej da. Jeg mener…
Vi er ikke ruinerede,
men du ved, hvordan sølvbær…
Han bliver ved. Du gør mig vanvittig.
Hvordan kan jeg tale om sølvbær uden at sige "sølvbær"?
Så er det nok.
Det var en køber,
som skulle have købt hele lageret.
Han ville sælge dem i Erzurum. De mangler sølvbær.
Intet sted på jorden kan mangle sølvbær.
Du lader mig ikke forklare.
Du gør det for at drive mig til vanvid.
-Jeg mener det! -Det her er pinligt.
Det er ikke min opførsel, som er pinlig.
Nå?
Nazif? Storesøster?
-Guds fred. -Guds fred.
I Guds navn…
-Gud dog. -Barnet sover!
-Velkommen Kürsat. -Tak.
-Hvor har du været? -Skal jeg fortælle dig det?
Jeg kan sige dig, jeg næsten svæver 30-35 centimeter over jorden.
Kom han?
Ja, han kom.
Og så snart han kom, tog han os med til horisonten.
Horisonten? Hvad snakker du om?
Vores moské har fået ny imam.
Hvilken hellig mand!
Han er så inspirerende. Han er ubeskrivelig.
Lad mig sige det sådan: Bønnen var forbi, men alle blev.
Se at få åbnet butikken. Jeg talte om køberen.
Hvilken køber? Af sølvbærrene? Ingen har købt et eneste.
-Så vi er ruinerede? -Nemlig.
-Sikke noget rod. -Sæt dem ud.
Jeg bliver vanvittig.
Hej med jer.
Det er mig.
Hazim?
Hvor er det dejligt at have dig tilbage.
-Velkommen. -Velkommen.
Gudskelov.
-Kom her. -Bror!
-Velkommen. -Gudskelov.
-Alt vel? -Fint.
-Velkommen. -Tak.
Godt at have Dem tilbage.
Tak, hr. Kürsat.
Hazim, du har tabt dig meget.
Du ved, hvordan fængsler er. Man gør det for sagen.
Et halvt år i fængsel, stadig samme opfattelse.
-Sagde De noget? -Nej.
Jeg bad bare.
-Må Gud høre Deres bøn. -Tys.
Min bror er blevet løsladt. Vi skal have raki i aften.
-Ikke sandt? -Jo.
Kürsat, køb raki og snacks til os.
-Sådan. -Hvad?
Raki?
Jeg vil hellere grave min egen grav og lægge mig i den.
Det må De ikke sige.
-Hvorfor ikke det? -Se sådan på det:
Selv om De graver og lægger Dem, skal nogen begrave Dem.
-Du godeste… -For denne ene gangs skyld.
Hvad nu?
Nu igen?
Hazim Biröz?
Det er mig.
Hr. betjent, hvad foregår her?
-De tager fejl. -Vent.
-Hvad er anklagen? -Nazif.
Drik din raki i fængslet, din hedning.
-Hr. betjent! -Vent nu lidt.
Det er latterligt.
-Kunne De sige ord seks måneder gammel? -Mere end det. Jeg var et sludrechatol.
Og derefter?
Jeg kunne læse som toårig.
Da jeg var tre, kunne jeg regne.
Jeg ville hellere have været et helt almindeligt fjols,
men det er jeg ikke.
Hvordan gik det i skolen?
Børn er modbydelige i den alder.
Eller måske var jeg arrogant.
Sig mig, Gülseren,
hvad kalder vi et landområde omgivet af vand på tre sider?
Politiet ville kalde det "omringet".
Stille!
Godt så.
Hvad kalder vi det, når det er omgivet af vand på fire sider?
Giv mig det mest næsvise svar, du kan finde på.
Det kaldes en ø. Det kræver ingen næsvished.
Hvad er du ude på?
Vil du afprøve mine grænser?
Jeg er ikke ude på noget. Det er Dem, som spørger hele tiden.
Lærerne spørger os om summen af en trekants vinkler.
Jeg vil finde summen af et menneskes lidelser.
Deres for eksempel.
Hele skolen ved, Deres mand er utro.
De græder på toilettet i frikvartererne.
Hvorfor finder De Dem i det?
Lad være.
De bliver ved med at udfordre os, fordi De ikke kan spørge ham.
Du er den mest respektløse, arrogante,
uartige elev, jeg nogensinde har mødt.
Dine fornærmelser bliver indberettet til disciplinærudvalget.
Du…
Du er en djævel.
Djævel!
Stille!
-Forkælede unger. -Os?
Hold op med at grine, sagde jeg!
Hvor mange rigtige havde jeg?
Fru lærer…
Kom ind.
De har bedt mig komme?
-Velkommen, hr. Nazif. -Tak.
Tag plads.
Skat.
Min herre.
Vores geografilærer, fru Mualla. Vores matematiklærer, hr. Hursit.
En fornøjelse.
Fornøjelsen er snart på vores side.
Hvabehar?
Inspektøren vil forklare Dem det.
Med forlov?
Naturligvis.
Hr. Nazif.
I min lange karriere, er dagen i dag en af de vigtigste.
Også for mine kolleger.
Helt bestemt.
Hvad er der galt?
Forstår De,
vi yder det største bidrag til uddannelsessystemet
siden den store uddannelsesreform og bortviser Deres datter.
-Bravo. Den helt rigtige beslutning. -Bravo.
Bortviser De hende? Hvorfor det?
Hørte De det? Han spørger hvorfor.
Han spørger hvorfor!
Deres datter er uregerlig, rebelsk og ulydig.
Deres datter er en brunette!
-Deres datter er… -Respektløs, uforskammet!
Aggressiv og bider!
Gülseren, er det sandt, hvad de siger?
Hvad sagde de, far? Jeg hørte ikke…
Jeg tænkte på noget andet.
Gülseren.
Jeg kan ikke høre på alvorlige mennesker så længe.
Hr. Nazif, vær venlig at gå.
Forsvind fra mit kontor og min skole!
Hun siger, hun ikke kan høre på os. Hørte De det?
Det gjorde vi. Tag det roligt.
Undskyld, far.
Jeg svigter ikke min datter på grund af klager,
men det kan ikke blive ved at gå.
Der vil altid være nogen, som koster med dig.
En chef, en lærer, måske en ægtemand.
Du må lære at holde mund og lade det passere.
Kan vi købe is?
Perfekt.
Du vil fejre din bortvisning med is.
Vi behøver ikke at feste. Vi kan spise den med anger.
-Angrer du? -Ja.
-Hvor meget? -Meget.
Hvorfor skal vi så have is?
Det smager bedst, når man er ked af det.
-Kan vi? -Ja.
Vanilje.
Så gerne, vanilje.
Jeg skal have nedtrykt far-smagen.
Værsgo, min ven.
Værsgo.
-Hvad bliver det? -En halv lira.
Tak.
Far!
At have sin far som sin bedste ven er ens største held.
Han var min bedste ven.
Han gav mig is, da jeg var blevet bortvist.
Min mor stod for tævene.
Gud sendte dig for at straffe mig, ikke?
Din møgunge!
-Stop, mor! -Ingen kan redde dig nu.
-Far! -Hun tager livet af mig.
-Svarer du dine lærere igen? -Løb.
Og bliver bortvist?
-Jeg slår hende ihjel! -Slå mig.
Jeg gav hende livet, jeg tager det.
Du knægter hendes selvværd. Hun er en kvinde.
Hvilket selvværd?
-Hun er en skændsel! -Træk vejret.
-Nej! -Kom nu.
Hvem er han?
En ung mand, som ville giftes med mig.
Det havde han ikke villet, hvis han havde kendt følgerne.
Hvad synes du, Iclal? Ligner han ikke en prins?
Det er jeg ikke så sikker på, Sürme.
En prins? Ham? Man kan se, han er en idiot.
Sig ikke sådan noget.
Hans familie er velanset i Beypazari.
Der kender alle navnet Tipiyanogullari.
-En velanset familie? -Ja. De er handelsfolk.
Hans farfar indførte gaflen i Beypazari. Folk spiste med fingrene.
Så det er deres bedrift.
De opfandt gaflen.
Sig ikke sådan.
Gaflerne blev til en formue. De opbyggede en stor forretning.
Første skeer, så sier og sigter. De blev store.
Så de sælger køkkenudstyr. Interessant.
Tillykke, Iclal. Du er heldig.
Din datter skal giftes ind i en rig opfinderfamilie.
Det bliver i weekenden.
Denne weekend?
De er nødt til snart at rejse hjem.
Tiden flyver.
Hun er lige blevet født i armene på mig.
Det er helt normalt, Sürme, da du var jordemoren.
Så blev hun født i dine arme.
Så de tager Gülseren med til Beypazari
Det lader det til.
Du kan ikke forhindre det.
De flyver altid fra reden, når tiden er inde.
Hvad er hun så glad for?
Som om det er hende, der skal have sex.
-Hold mund! -Hvad?
Jeg er hjemme.
Der har vi jo nabolagets største sladdertante
og alles jordemorder, Sürme.
Velkommen. Ræk mig Deres hånd.
Hvornår er hun kommet? Jeg vil regne ud, hvornår hun går.
Ti stille!
Javel, mor.
Hvad er den seneste sladder?
Lad mig fortælle dig sidste nyt først.
Fordi jeg er så rar.
Jeg så din datter vise købmanden Abdi sine bryster.
-Hvad? -Ingen grund til panik.
-Abdi var vild med dem. -Hvad?
-Hvorfor ellers røre ved dem? -Hvad?
Gülseren!
Så gik de ned i kælderen. Han ville nok se resten.
Du milde himmel!
-I må hjælpe mig! -Åh nej.
-Vores ære er krænket! -Sürme!
-Saliha! -Jeres ære er styrtdykket.
Du godeste! Saliha!
Åh nej.
Lad mig få min te.
Jeg kunne slå dig ihjel.
-Jeg må gøre det. -Nej.
Hvorfor mig? Det var ikke mine bryster.
-Hun bliver ved. Hjælp hende ikke. -Hold din mund!
-Så er det nok. -Fald ned.
Hvor vover du at sige sådan noget?
Er du gået fra forstanden?
Det var noget, jeg fandt på.
For at frelse jer fra hende.
Var det løgn?
Ikke helt.
-Han syntes ikke om hendes bryster. -Altså…
Hvad har Saliha og en ko til fælles?
-Hvad? -De har begge brysterne mellem benene.
Jeg slår dig, hvis du siger bryst igen.
-Bryst. -Den var god.
Jeg hader hende. Hun sladrer altid.
Bravo, Izzet.
Bliv endelig ved med at opmuntre den næsvise unge.
Hold nu op.
Hvad skal du med en lommelygte? Det er dag!
Jeg har fundet ud af at tale med ildfluerne.
Faster, de danser, når jeg lyser på dem.
Kære Gud, bank noget fornuft ind i hovedet på min datter.
Hun har fablet om ildfluer, siden hun blev født.
Man kan ikke tale med ildfluer.
Nogle taler med hunde, nogle taler med blomster.
Og I taler sommetider med Sürme.
Hvad talte I med hende om?
Det er et godt spørgsmål.
Hun spørger dig.
Det var tydeligvis om mig.
Hvad var det, faster?
Hvad var det, mor?
Ikke noget.
-Hun ville bare… -Bare hvad?
En har anholdt om din hånd.
Min hånd?
Hvorfor dog det?
Hvorfor?
For at blive gift med dig.
Hvad mener du?
Der kommer nogen
og siger: "Undskyld, vi forstyrrer, men vores søn er voksen.
Vi har ingen piger, han kan gå i seng med.
Hvis I har en tilovers…"
-Er det, hvad der skal ske? -Min datter er sindssyg.
Man kan ikke tale med hende.
Er det ikke morsomt, mor?
Man kan bede naboen om sukker eller salt,
men en datter?
Hans familie er meget velhavende.
De er den mest velansete familie i Samanpazari.
-Beypazari. -Nå ja, Beypazari.
De indførte skeer og sier der.
Sier?
-Var det gafler? -Og de opfinder snart sigter.
Hvad fabler I om?
Vil de virkelig gøre det?
Du er blevet voksen. Du er nødt til at blive gift.
Hvad siger du?
Hvad kan jeg sige?
Familien har afgjort det. Jeg må føje dem.
Mener du det alvorligt?
Bravo, Gülseren. Tillykke.
Du er en klog pige.
Jeg må gøre mig klar.
Bravo.
Mener du det alvorligt?
Lad mig klare det, faster.
Jeg klarer det.
Så er de her. Op med dig, Nazif.
Op med dig. Skynd dig.
-Tag din jakke på. Hold op med at rode. -Ja, ja.
Tag det roligt.
Tag det roligt!
Hvor er hun?
Sådan. I Guds navn. Kom så.
Rolig. Knap jakken.
Hvem søger De?
Mig, ikke også?
-Undskyld? -Det var en joke. Glem det.
-Velkommen. -Velkommen, allesammen.
-Godaften. -Velkommen.
-Hej. -Velkommen.
Velkommen, min søn.
Kom indenfor, min søn.
Velkommen.
Værsgo at sidde ned.
-Endnu en gang velkommen. -Tak.
Maytap, har du set den kommode?
Den er pragtfuld.
-De er svære at finde. -Er de?
Er det morbærtræ?
-Hvabehar? -Kommoden. Er det morbærtræ?
Det ved jeg ikke.
Prøv at se nærmere på den.
Med deres træ-nede øje.
Men ikke for grundigt, hvis det nu ikke er morbærtræ.
-Gülseren. -Jeg elsker også dig, mor.
Lad os sætte os.
-Ja, endelig. -Lad os sætte os.
-Sid ned. Værsgo, min søn. -Lad mig tage dem.
-Jeg tager dem. -Izzet.
Sig til, hvis De vil sælge den. Den er mange penge værd.
Det skal jeg nok. Sid ned.
Lad os præsentere os, Kafur.
Sürme er en gammel ven af os.
En meget nær ven.
Vi sludrede en dag
og talte om, at vores søn burde gifte sig. Så jeg…
Vi bad hende hjælpe os med at finde en pige.
Da hun er jordemor,
ved hun, hvor de gode sager er.
Vi talte om, at vores søn burde gifte sig…
Undskyld, har Deres søn et navn?
De kalder ham "vores søn".
Skal vi finde på et navn til ham?
Selvfølgelig har han et navn.
Mit navn er Servet. Mit mellemnavn er…
Mor, hvad er mit mellemnavn?
-Bekir, skat. -Hvad mener du?
Det er Bekir. Sig mig ikke imod.
Det var ikke Bekir. Det begynder med M.
Ikke, far?
Hvad ved jeg? Jeg kalder dig bare Suat
Det gør han.
Javel.
Hvem går op i fornavne? Efternavnet er det vigtigste.
Udlændinge kalder altid hinanden ved efternavn.
-Ikke sandt, hr. Gaffur? -Kafur, hr.
Hvad hedder De?
-Nazir. -Det var det!
-Hvilket? -Mit mellemnavn er Nazif.
Eller noget lignende.
Dit mellemnavn er Bekir.
Hvad har sofaen kostet, hr. Kazim?
-Nazif. -Dejligt. De fik den billigt.
Det var ikke det, jeg spurgte op.
Hvabehar?
Jeg siger, at "Nazif" var en god pris.
Den kan ikke købes for under "Mahmut" i dag.
Nej.
De kaldte mig Kazim,
så jeg rettede Dem, hr. Gavur.
Han hedder Kafur.
Nu er du dum, mor. Det er fars navn.
-Hvad sagde jeg? -Så!
Kan vi ikke holde op med at tale om navne?
Det keder mig.
-Hvem er "Keder"? -Min mand.
Gülseren!
Værsgo.
-Skat? Gülseren? -Sikke et dumt spørgsmål.
Han er ikke et menneske. Han er en ting.
En kommode.
Fru Mehtap, hvor meget kostede kommoden?
Ikke Mehtap. Jeg hedder Maytap.
Det ved jeg. Et skrækkeligt navn, så jeg ændrede det.
Gülseren, lav noget kaffe til vores gæster.
Så gerne. Jeg sætter den her.
-Skal vi komme til sagen, Kafur? -Ja.
I orden, Maytap.
Godt.
Nå, hr. Rüstem,
ægteskabet er en aftale på lige fod med en erhvervsaftale.
Det fremgår af ordet, at man "skaber" noget.
Hvis man investerer klogt,
er man sikret et udbytte.
Men man skal skaffe varerne fra en pålidelig kilde.
Lad os sætte, man fik en elendig pige fra en dårlig familie.
Hvad ville der ske? Man ville tabe. Ikke sandt?
-Jo. Ikke, skat? -Hvad ævler det fjols om?
Tys, Izzet.
Så har man varerne, men ingen køber.
Hvad kan man gøre? Ikke sandt?
For eksempel tæppet her…
Det er et prægtigt tæppe.
Se det tæppe.
Er det ikke persisk?
Jo, det er et antikt persisk tæppe, et arvestykke fra min mands farfar.
Han fik det af sultan Abdulaziz. Han var sultanens tandstikmand.
Hvad for en mand?
Vi taler helst ikke om det, men…
Men vi har en forbindelse med den kongelige familie.
Når sultanen dengang havde noget mellem tænderne,
tilkaldte man min mands farfar.
Til at fjerne det?
Præcis.
Med tanke på de kødmængder, sultanen satte til livs dengang…
Så er der kaffe.
-Åh, skat. -Værsgo.
Tak.
Hvis De ønsker mere skum,
må jeg spytte i den.
Hun laver sjov.
-Værsgo. -Det er for sjov.
-Far. -Min dygtige pige.
Lad Dem ikke narre af, at de kalder mig en "pige".
-Jeg er en kvinde. -Skat!
Det er derfor, jeg beundrer dem, far.
Ingen ordentlig familie ville acceptere en fraskilt.
-En fraskilt? -Hvad?
Har de ikke fortalt det? Jeg har været gift to gange.
Hvad fabler du om?
Hr. Tayfun, hør ikke på hende.
Hun er bare alt for spændt.
Jeg hedder Kafur!
Undskyld, jeg afbryder.
Da jeg blev gift anden gang, så jeg stadig min første mand.
Jeg fortalte Salih det.
"Salih, vi er på bryllupsrejse.
Jeg elsker stadig Bedri. Lad os invitere ham."
Dengang poserede jeg også gerne nøgen.
Jeg bad ham invitere Bedri, så vi kunne blive fotograferet.
Besvim ikke, mor. Nu kommer det bedste.
Det kører for mig.
På bryllupsrejsen viste de os værelset.
Og tænk, min eks, Fuat, kom gående.
Jeg var gift med Salih,
jeg elskede stadig Bedri, men jeg holdt også af Fuat.
Jeg slår hende ihjel!
Rejs dig, Kafur.
Tag hende ikke alvorligt. Hun spøger.
Det her er en skandale.
-Op, Servet! -Stop.
Hvorfor gav Gud mig det barn?
Besvim nu ikke foran gæsterne.
Afskum!
-Skat. -Og det kan umuligt være morbærtræ.
Det er bare eg, hr. Tezcan.
Jeg hedder Nazif!
Og hvad så? Den er ikke engang en Saban værd.
Så er det nok. De får ikke min datter. Bare gå.
Min seneste kæreste hed forresten også Saban.
-Hold mund! -De hørte mig ikke. Øv.
-Jeg slår hende ihjel! -Stop!
-Stop, mor. Far! -I skal ikke stoppe mig!
Rør mig ikke! Jeg gav hende livet, og jeg tager det.
-Sæt dig, for himlens skyld. -Hvorfor?
-Slip mig. -Så, så. Tag det roligt.
Sådan.
Muharrem.
Mit mellemnavn er Muharrem.
Forsvind, din idiot!
Ved gud…
-Så, så, skat. -Jeg slår hende ihjel!
-Slip mig. -Hej med jer.
Ingen kram? Jeg er blevet løsladt.
Bare rolig. De henter mig ikke igen. Jeg blev frikendt.
-Vent lidt. -Jeg slår hende ihjel! Slip mig!
-Sæt dig ned. -Slip mig!
Hvad er der sket?
Det er lige meget.
Din mor og jeg er enige.
Du skal enten studere eller giftes.
Kan jeg ikke gøre begge dele?
Hvordan vil du gå i skole med et barn?
Altså kan jeg ikke begge dele.
Er det en straf at være kvinde?
Åh, skat.
Åh, far.
Du kunne være blevet hvad som helst, hvis du ikke var så rebelsk.
Men ingen ler, far.
Jeg kommer med en vittighed. Eleverne ler, men lærerne gør ikke.
Du går der for at lære, ikke for at få folk til at le.
Kan jeg ikke både have det sjovt og studere?
Lille skat. Det aner jeg ikke.
De begavede bliver altid straffet i dette land.
Vi tilbeder alvor.
Vi tager livet af sjov og glæde, når vi møder dem.
Jeg elsker dig, far.
-Åh, far. -Åh, Gülseren.
Far, kan du se dem?
Se hvad?
Ildfluerne.
Selvfølgelig kan jeg det.
Godt, far.
Hvor er der mange!
Har I set? Se dem!
-Jeg elsker dig, far. -Jeg elsker dig, skat.
Min stakkels mor lå i sengen i en uge.
En tid talte hun ikke med os.
Alle i huset begyndte at tro, jeg var skør.
Onkel Kürsat kendte den rigtige til at kurere mig.
Se her.
Rolig. Sæt jer ned.
Gud se i nåde til os.
Det er noget pjat. Hun er ikke skør.
Men I kan drive hende til vanvid.
Izzet, bland dig udenom.
Vi er klar, min ven. Kom.
-Spyt, min ven. -Hvad?
Spyt i skålen, min ven.
-Nej. -Gülseren!
-Nej. -Gør ikke den lærde vred.
-Spyt nu bare. -Mens alle kigger?
Det sagde han.
-Du milde. -Hør her.
Væsken fra din mund vil blande sig med vandet.
Så vil jeg kunne fastslå,
hvor i din krop ånderne skjuler sig.
Det er ikke islamisk praksis.
Izzet, hold så sin mund.
Jeg har læst hele Koranen. Det er ikke nævnt.
-Han vrøvler. -Spyt, min ven.
-Spyt, Gülseren. -Jeg skal nok.
Jeg gør det.
-Gør det så. -En mundfuld, kære ven.
Fordriv dem.
Hvad er det?
-Jeg kan ikke mere. -Gå bare.
Se der. Se nu der.
Jeg kaster op.
Se de mørke hjørner.
Dine åndsevner er blevet forringet i høj grad.
Hvad, hvis ildfluerne er åndernes synlige form?
Selvfølgelig er de det.
De er lavet af ild.
-Stakkels pige. -Du milde.
Gud!
-Jeg følte noget. -Gülseren?
-Gülseren. -Den lærde har ret.
De hvisker til mig.
-Hvad siger de? -De kalder på mig.
Jeg kommer!
Den lærde? Ja, han er her.
Skålen? De vil have skålen.
Værsgo.
Ja?
Det kan jeg da ikke.
De vil have mig til…
For pokker da! Hvad er du for et menneske?
Gülseren!
Tag hende. Jeg skal…
Du insisterer på at virke skør.
Du bliver aldrig gift.
Jeg fandt den bedste lærde. Kan jeg gøre mere?
Jeg har taget dig med til mange behandlere.
-For himlens skyld. -Du bryder dig ikke om noget.
Far, hvordan har du det?
-Forfærdeligt. -Hvad er der sket?
Salteventyret er slut.
Hvilket salt?
Du havde så meget imod sølvbærrene, så jeg investerede alt i salt.
Nå?
Vores lastbil kørte i havet i Izmit.
Havet?
Hvordan kan man være så uheldig?
Nå?
Du tager livet af mig med dit konstante "Nå?".
Vi har intet tilbage.
-Nå? -Hold nu op.
Det er forbi. Vi er ruinerede.
Takket være dig. Godt klaret.
Den faldt i havet. Er det min fejl?
Hvis du nogensinde nævner sølvbær, salt eller sukker igen,
vil jeg skilles.
Giv mig dem. Nu er det nok.
For himlens skyld.
Du må kun nævne mel fra nu af.
Det var da, far mistede modet. Indtil da havde han haft håbet
om at blive en god forretningsmand og få os på fode igen.
Det gik ikke.
Min fars drømmeI gik i opløsning i det salte hav den dag.
Jeg har smurt dig en ostemad.
Jeg elsker dig.
Bare jeg var mit gamle jeg.
Det gamle jeg ville aldrig lade hende gøre det mod dig.
Du er den samme, far. Du skal ikke tænke på det.
Nej, skat.
Jeg er en skygge af den, jeg var engang.
-Har du drukket raki? -Stille.
-Jeg prøver at fortælle dig noget. -Godt.
Hør her.
En mand må have opfyldt sine drømme.
Ellers er han kun en halv mand.
Jeg dur ikke til at drive forretning.
Jeg er bare en embedsmand.
Det bæst til Sahin snød mig med sølvbærrene.
Jeg vil sælge huset, så vi kan købe en lejlighed.
Jeg kan ikke overtale din mor.
Hun siger, hun vil dø her.
Åbenbart kan sultanens tandstikmands efterkommere
ikke bo i lejlighed.
Far, hør nu her.
Du er min farmand.
Du er min helt.
Åh, skat.
Det, jeg siger, er…
…tilgiv mig, skat.
Min far gav mig et godt liv.
Men jeg kunne ikke gøre dit bedre.
Drik ikke raki.
Det gør dig nedtrykt.
Han blev indelukket. Så blev han på sit værelse.
Og efter mange lange, sorgfulde nætter med druk…
Det var en onsdag, jeg mødte ensomheden.
Har du set den tæt på?
Hvad mener De?
Det har jeg.
Den er ikke, som man siger. Jeg havde ventet noget med mere kød på.
Mere kød på? Hvad mener De?
Jeg vidste det bare.
Jeg ved ikke hvordan, men jeg vidste det.
Det var ikke overraskende, at det skete en onsdag.
For jeg har altid følt mig mest ensom onsdag morgen.
Midt i en uinteressant uge.
Helt alene.
I Guds navn.
Gud, gør ham rask.
Gud, frels ham.
Nazif?
Hazim, han trækker ikke vejret.
-Hent lægen. -Okay.
Nazif?
-Nazif? -Nazif?
Nazif?
Der er åbenbart ingen ildfluer i aften.
De kan ikke lide lyset.
De sagde, det er for skarpt.
"Ingen ser os," sagde de.
De har ret.
Skat…
…jeg tager af sted nu.
Du tager af sted på grund af mig, ikke?
Fordi jeg er skør.
Men jeg vil forsøge at få det bedre.
Jeg afbryder forbindelsen til ildfluerne.
Du er ikke skør.
Sommetider er intelligens en tung byrde.
Far, du er min eneste ven. Kan du ikke blive?
Kan du ikke blive lidt? Så kan vi tage af sted sammen.
Jeg må af sted.
Men jeg vil altid være hos dig.
Jeg mener det.
Jeg vil være i dit hjerte og dine tanker.
Hvis jeg er i dine tanker, er jeg hos dig, ikke?
Hør her.
Se sådan på det:
Hvad, hvis jeg var hos dig
men ikke i dit hjerte?
Far.
Nå, men…
Jeg tager af sted nu.
Jeg elsker dig højt.
Far…
Kære Gud…
…jeg vil gerne tale med dig.
Men kan vi gøre det på tyrkisk? Jeg kan ikke arabisk.
Men du er vores gud, og jeg tror, du taler alle sprog.
Jeg vil tale med dig om, hvordan du tog min far.
Du må ikke blive vred.
Jeg har hørt, du ikke bryder dig om at tale om den slags.
Men…
…synes du ikke, du var lidt for hurtig?
Jeg synes, han kunne være blevet hos os lidt endnu.
Men du må have dine grunde.
Herrens veje er uransalige, siger man.
Ved du, hvor mange der taler på dine vegne?
Det ved du sikkert godt, men…
Pas godt på ham, vil du ikke nok?
Han har ingen forretningssans.
Han vil være uenig, men…
…lad ham ikke drive forretning.
Giv ham et skrivebordsjob.
Undskyld. Jeg blander mig igen, ikke?
Gud, han er et godt menneske.
Du sender ham sikkert i himlen,
og så ser jeg ham aldrig mere.
For som du ved, er jeg skør.
Så jeg kommer nok ikke i himlen.
Undskyld. Jeg snakker for meget.
Men jeg må stille dig et sidste spørgsmål om mig.
Jeg ved, du bliver vred, men jeg er nødt til at spørge.
Gud, hvad skal jeg gøre nu?
Nazif!
Gud være hans sjæl nådig.
Efter min fars død gik det virkelig ned ad bakke.
Så kom den 12. marts.
70'erne, magtkampene.
Selvfølgelig sad onkel Hazim i fængsel igen.
NY 9-TRINSPLAN FOR PRIVATSKOLER
REGERINGEN LOVEDE GENERALERNE AT TRÆDE TILBAGE
Og vores hus, som før blev kaldt et palæ,
var nu kendt som "det gamle træhus".
DEMOKRATISKE UNIVERSITETER
UAFHÆNGIGHED OG DEMOKRATI
Stå sammen mod fascisme!
Stå sammen…
Søskende sloges mod hinanden i hele landet.
Er det mere chokerende at dræbe en bror eller søster
end at dræbe en, man aldrig har set før?
GYMNASIEELEVER, SOM SLOGES MED POLITIET, ANHOLDT
-Hvem er det? -Veli.
Der er ikke noget bedre end at tro på noget.
Men det er bedst at tro på noget lukrativt.
Det gjorde Veli ikke. Han var så god.
Hvis man ikke har sans for forretning, hvorfor så gå ind i politik?
Hvad laver I her igen? Er I ikke trætte af at svine vores hus til?
-Forsvind. -Godt, frue. Det er okay.
Det er ikke okay! I har ødelagt det. Gå.
-Okay. -Tag jeres bras med jer.
Som om I kan redde landet. Hold mund. I skal ikke svare igen.
De gør mig vanvittig.
Sovjetunionen har besat Afghanistan. Det kan ikke siges anderledes.
De fremkaldte selv et behov, som Sovjetunionen opfyldte.
Hvad mener du?
Sagde afghanerne: "Kom med jeres tanks og bomber?"
De ville have socialisme.
Ønskede de kapitalisme, havde USA så sendt tanks?
-Du fordrejer mine ord. -Du er sekterisk.
Din strukturelle tilgang er ulogisk.
Gutter.
Hej. Sølvbær?
Hvad er nu det?
-Vil I have sølvbær? -Nej. Ellers tak.
Bliver I sure, hvis jeg siger, at Afghanistan ikke vedkommer jer?
-Hvad mener du? -Det der.
-Vi har andet at lave, Veli. -Hold nu op, Nuran.
-Hej, Gülseren. -Hvad sker der, Veli?
-Nuran, sølvbær? -Nej tak.
-Hvad er det denne gang? -"Ned med…"
-Hvad hjælper det at male på vores hus? -Noget må jeg gøre.
Jeg må have betaling for det.
I er imod reklamer, men I laver ikke andet.
"Befrielse" koster 50 lira. "Folkets befrielse" koster 100.
Jeg bliver rig, hvis ti andre maler på huset.
Du får ingenting. Væggen er offentlig.
Såh? Jeg er offentligheden, og det har jeg ikke hørt.
Jeg lever i Camus' Den fremmede.
Hvis du forstår.
Varer det længe? Du lovede, vi skulle i biografen.
Jeg har travlt.
Hvilken film skal I se?
-Den med Ayhan Isik. -Den med Yilmaz Güney.
-Er der ikke en film med dem begge? -Güney tror på sagen.
-Den anden er bare skuespiller. -Vi så den i sidste uge.
Du forstod den ikke.
Hvordan skulle jeg kunne det? Du lod mig ikke se den.
Nuran, hold så op. Har du læste den bog, jeg gav dig?
Gülseren, gå ind. Hvorfor taler du med anarkister?
Det er Veli og Narun.
Veli?
Fru Iclal.
Hvorfor sviner du vores væg til? Jeg siger det til din mor.
Og jeg siger det til Hazim.
De er en respekteret revolutionærs svigerinde.
-De bør vide bedre. -Hold mund.
Du gik i korte bukser for få år siden.
Hvornår er du blevet stor nok til at svare mig igen?
-Fru… -Kom nu, Veli.
Jeg taler med hende!
Det her vil skade dig. Du er stadig et barn.
Gør det ikke. Tænk på dine forældre.
Og væggen ser forfærdelig ud.
Vi ser nye, tåbelige udsagn hver dag.
Forleden skrev de: "Motorbøllerne skal få betalt."
Latterligt.
Vi skrev "torturbødlerne". En fascist ændrede det.
-Gülseren… -Jeg hostede bare.
-Jeg hostede! -Det var dig.
-Jeg forstår godt, man kalder dig skør. -Veli!
Tag dem. Hent to brød til mig.
-Tag dem nu. -Jeg er optaget.
Så siger vi det. Og de hævder, de støtter "folket"
Som en af folket bad jeg om noget brød.
Hvad blev der af at støtte vores kamp for det daglige brød?
-Okay. Hvor mange brød? -To, godt bagt.
Køb dem hos Basak.
-Nej! Han er fascist. -Hans brød er godt.
Og hvorfor er han fascist? Han stammer bare lidt.
Ingen siger, fascister ikke må stamme.
Han er fascist. Han er blevet advaret.
Han stammede ikke, før vi advarede ham. Han blev nok bange.
Sikken indstilling. Din bølle.
Hent så mit brød!
-Skynd dig. -Hold den. Jeg kommer snart.
-Nå, fru Iclal… -Ja?
-Må jeg købe cigaretter? -Vi ryger ikke.
Ikke det? Jamen så kan vi ryge dem.
Din bølle. I orden.
Men kun de billige.
Jeg køber Birinci.
Jeg sagde billige, og han snakker om Birinci.
Selv billige tyrkiske cigaretter har smarte navne.
Du ved bare alt, hvad? For himlens skyld.
Jeg gør det her færdigt. Ellers når vi det ikke.
"Ned…"
"Ned med…"
-Hvad skulle der stå? -Ingen anelse.
Det kan være "fascisme" eller "imperialisme".
Lad det stå tomt. Veli kan gøre det færdigt.
"Ned med …isme."
God idé.
-Sølvbær? -Nej tak.
Veli?
Veli!
Faster Izzet blev gift et par år efter.
Et arrangeret ægteskab fungerede for hende.
Vær nu ikke ked af det.
-Antep ligger ikke langt væk. -Jeg kommer på besøg.
Alle forsvinder.
Alle, jeg elsker, forlader mig.
Gülseren, pas på dig selv, okay?
Kom.
-Jeg kan se, De blev gift. -Ja.
Det var i 1980.
Vi havde kun en lille pension og nogle få sække sølvbær.
Det gik virkelig min mor på nerverne.
Jeg måtte giftes, og sækkene måtte ud.
Vi var gift i otte en halv måned.
Du skulle have set min mor, da jeg kom hjem.
Jeg så hende, og det var sjovt.
Gülseren?
Hvad er det?
Skal du ikke byde mig velkommen?
Svar mig.
En kuffert.
-Og din mand? -Ham var der ikke plads til.
Det var ildfluerne, ikke?
Nej, mor.
Han indså, du var skør og smed dig ud, ikke?
-Forkert. -Hvad så?
Han slog mig.
Nå?
-Hvad mener du? -Og hvad så?
Det er ikke grund til at gå.
Han indså, du var skør og bankede dig.
Nej, mor. Nej.
Sadri blev vred, fordi jeg vidste ting.
Jeg kan beskrive vores ægteskab med én sætning:
"Du tror, du ved alt, Gülseren!"
Han lavede regnskab i går,
og han brugte seks timer på at gange 25 med 56.
Han svedte, så lige før han tog livet af sig,
tog jeg fat i ham og sagde: "1400."
-Nå? -Det var min brøde.
Først takkede han mig.
Jeg sagde, at det behøvede han ikke, da det er nemt for mig.
-Så kom vi op at skændes -Nå?
Han sagde: "Du tror, jeg er dum. Tror du, du ved alt?
-Du ville sulte ude mig." -Nå?
Så sagde han. "Til helvede…"
Jeg kunne ikke høre resten, da han samtidig slog mig.
Men jeg tror, det var noget om dig, mor.
Nå?
Hvad mener du med "Nå?"?
Hvad ville være grund nok til at gå fra ham?
-Var det derfor, du gik? -Mor, jeg sværger…
Du ville besøge min grav og sige:
"Nå? Er det noget særligt, Gülseren?
Er det grunden til, du forlod ham?
Hvad betyder et mord mellem mand og kone?"
Vær nu ikke dum. Du ville ikke dø. Hvordan endte det?
Husker du, hvad far sagde til dig?
-Hvad? -At dine nåer ville tage livet af ham.
Og han døde altså. Men vær rar at skåne mig.
For himlens skyld. Hold op med at tale udenom.
Bare svar mig. Svar mig!
-På hvad? -Hvordan endte det?
Med at jeg forlod Sadri, fordi jeg ikke kunne klare lugten af kød længere.
Lugten af hvad?
Mor, han stank af råt kød.
Er du vanvittig?
Manden er slagter. Selvfølgelig lugter han af kød.
For himlens skyld.
-Han var så charmerende… -Mor!
Du skal ikke kalde ham charmerende.
Kald ham, hvad du vil. Bøf, fåretestikler, hvad som helst.
-Men ikke charmerende. -Gülseren…
Lad være.
Kære Gud…
Gud hjælpe mig. Man skulle tro, jeg talte et andet sprog.
Gud, hjælp mig med at bevare min forstand.
Der har vi jo slagterens kone.
Ekskone.
Mener du det?
Ja.
Te?
Ja tak. Hvad skete der?
Åh, onkel…
Jeg forklarede det for mor. Jeg gider ikke forklare det igen.
Mor vil snakke om det i 100 år, så du skal nok få det at vide.
Ja.
Bliver du ikke anholdt for tiden?
De har ikke opdaget det. Jeg skriver mine artikler under alias.
Vi er så tæt på.
Revolutionen er på vej. Hvis Gud vil, sejrer vi.
"Hvis Gud vil?"
-Jeg mente "forhåbentlig". -Og er Gud din kilde til håb?
-Ved du hvad… -Hvad?
Jeg troede, I brændte mine bøger, da jeg blev anholdt.
-Men jeg fandt… -De er alle i sikkerhed.
-Iclal lagde dem i en sæk og… -Gav den til mig.
Jeg byttede omslagene ud med omslag fra onkel Kürsats bøger.
Det er jeg meget glad for.
Jeg har et spørgsmål, Gülseren.
Ja?
Hvad har du gjort af mine bøger?
Har de en anden kommunists bogomslag?
Godt at se dig.
Hvis jeg ikke havde læst bøgerne og fundet indholdet lidt mærkværdigt…
Tænk, at han læste.
…kunne jeg være blevet ramt af kommunismens forbandelse.
Heldigvis blev jeg under læsning af Sayyid Qutbs bog
forundret over de mange henvisninger til Kral Marx,
så jeg indså, der var noget galt.
I skal ikke grine.
-Fru Gülseren. -Ja?
Måske lider Sayyid bin Zerdichs bog
den tort at befinde sig i omslaget til en udgave af Das Kapitol.
Sayyid bin Zerdich?
Hvad er problemet? Du fik læst et par lødige bøger ved et uheld.
Så Sayyid Qutbs bog er ikke lødig,
men Kral Marx' Das Kapitol er lødig?
Karl Marx, ikke Kral. Das Kapital.
-Ignorant. -Hold mund.
Onkel Kürsat har vist dannet sig en mening
og læser bøger, som støtter den.
Han læser ikke for at lære noget nyt men for at blive bestyrket i det, han ved.
Kan du se? Hun beskrev det godt.
Men, onkel Hazim, du gør mere eller mindre det samme.
Kan du se? Hun beskrev det godt.
Siger du, at jeg og den fanatiker er ens?
Jeg er vred over, at en vantro og jeg skulle være ens.
Skrid med dig!
Jeg går, fordi Gud vil det.
Fanatiker.
Skam dig.
Jeg talte bare om tingenes korrekte orden.
Man skal lære og så forstå…
Jeg nedlader mig ikke til at lytte til en slagters ekskone.
Jeg begyndte at skrive i 1938.
Noveller om…
Gülseren. Gjorde det meget ondt?
Hvilket?
Da han slog dig. Du er okay, ikke?
Mor, jeg har det fint.
Tænk ikke på det.
Jeg er bare nysgerrig, men du må sige sandheden.
Det var ildfluerne, ikke?
Altså… Mor, hold nu op.
Den nat,
den sære nat i september, kunne jeg ikke falde i søvn.
Natten var som en slange, der krøb rundt i mig.
Det var ikke et godt tegn.
-Onkel Hazim? Hvad… -Stille. Hjælp mig.
Hvad laver du?
Juntaen er her.
-Hvad vil du gøre? -Det ved jeg ikke.
Jeg bliver nok nødt til at stikke af.
Hjælp til.
Bare rolig.
Urolighederne stopper snart. Jeg er hjemme om et par dage.
Hazim? Gülseren? Hvad foregår her?
Hvad tror du?
Der har været et kup takket være din svoger.
-Hvad? -Juntaen er her.
-Hvem? Hvorfor kommer han så sent? -Jeg har ikke tid.
Jeg må væk. Farvel.
-Hvor tager du hen? -Det kan jeg ikke sige.
For himlens skyld.
Pas på din mor.
Du ved, jeg elsker dig.
Du er en god pige.
Hvor skal du hen? Jeg troede, revolutionen var startet.
Stikker du af ved det første glimt af vores tapre soldater?
Vi får se, om du kan gemme dig.
-Tag til Moskva. -Klap i!
Gå. Af sted til Moskva!
Du har forgiftet jorden.
Kære Tyrkiske borgere,
Tyrkiets militær har besluttet
at gøre sin pligt i henhold til militærloven
og beskytte republikken Tyrkiet på nationens vegne
og har overtaget magten.
Mor?
Hvilken dejlig stemme.
Separatistgrupper…
Det er lyden af fred.
Om Gud vil, kan vi endelig sove roligt om natten.
Hvem er det? Bare det ikke er problemer.
-Hvad er nu det? -Gudskelov, De er her.
-Kürsat Tümer. -Skal jeg vidne?
Er De Kürsat Tümer?
-Ja, men… -Grib ham.
Det er en misforståelse.
-Hurtigt. Gør ikke modstand. -Hvad gør De?
Iclal! Stop. Iclal!
Kürsat!
-Jeg er muslim! Jeg er patriot! -Kürsat!
-Iclal! -Kürsat!
-For himlens skyld! -Hvad har han gjort? Hvor skal han hen?
Det er en misforståelse.
Parlamentsmedlemmer, som skal handle på vegne af folket,
har set begivenhederne udspille sig
uden at påtage sig et ansvar.
De har blot beskyttet egne interesser.
IMMIGRANTER FÅR DERES DEL AF MARSHALLHJÆLPEN
VENSTREORIENTEREDE EFTERFORSKES STADIG
1982 STOCKHOLM
Det postkort sendte min onkel to år efter fra Stockholm.
Det sneklædte nord.
Flugten var en tragisk historie.
En landflygtig…
…savner endog sit hjemlands fængsler.
Onkel Kürsat var et andet menneske, da han blev løsladt.
Han var blevet stille.
Han blev på sit værelse og læste og bad i flere måneder.
Hvor vil du tage hen, Kürsat?
Ud at finde Gud.
Alene uden at skulle spørge nogen.
Hvordan vil du gøre det?
Gülseren.
Gud beskytte dig.
Du vil finde Gud.
Blot at lede efter ham er skønt.
Da vi nåede 80'erne, var min mor og jeg alene i palæet, vi havde arvet.
Det er mig og mine kolleger.
Så De begyndte endelig at arbejde.
Jeg ville tjene penge
og slippe væk fra min mors brokkeri.
Måske lod jeg mig også forlede af tanken om lettjente penge.
Jeg ville være en del af livet omkring mig.
Jeg havde endda lagt makeup den dag.
Hvem er det?
Jeg kan godt sige det, men De ved ikke, hvem jeg er.
-De kan lige så godt sige: "Kom ind." -Kom ind
Goddag.
-Gülseren Biröz. -Somer Yogurtcuoglu.
Mig en fornøjelse
jeg hedder Somer, ikke Soner.
De gør mig allerede nervøs.
For alle vil uvægerlig ved en fejl kalde Dem Soner.
-Vil De sidde? -Det vil jeg gerne.
Jeg holder af at sidde som alle andre.
Nogle gange ligger jeg endda ned.
-Men De har ikke sat Dem. -Nej.
Nu skal jeg…
Der findes næppe andre folk, der er så glade for at sidde ned.
Vel?
Vi sætter os hele tiden. Vi besøger hinanden blot for at sidde ned.
Udlændinge spørger hinanden, hvor de bor.
Vi spørger, hvor vi sidder.
Vi elsker at sidde ned. Hvorfor mon?
Det må være derfor, vores bagdele er så veludviklede.
Det tror jeg.
Men hvad, hvis vi rejste os og…
Bagdele?
Ja.
Ikke min. Jeg beklager. Jeg mente bagdele generelt.
Da vi sidder så meget ned, bliver vores bagdele meget…
Jeg bad Dem kun om at sidde ned,
ikke om at tale om bagdele. Du milde himmel.
Jeg taler så meget, fordi jeg er nervøs.
Jeg kommer på grund af deres annonce. De søger en sekretær.
Hvis stillingen ikke er besat, vil jeg søge den.
-Har De forstand på skrivemaskiner? -Ja, man skriver på dem.
Jeg mener, om De kan bruge en.
Nå, sådan. Nej.
Men hvis jeg får chancen, vil jeg snart kunne skrive med tæerne.
Jeg laver sjov. Det vil jeg ikke kunne.
Jeg bryder mig ikke om morsomheder.
Jeg erindrer ikke at have fortalt en eneste morsomhed siden mellemskolen.
Jeg kan ikke lide morsomheder. Jeg griner ikke ad morsomheder.
Jeg er ligeglad med, hvordan Nasreddin Hodja hældte yoghurt i søen.
Jeg prøvede ikke at være morsom. Jeg vrøvlede bare.
Det er min første jobsamtale. Jeg er nervøs. Undskyld.
Hvad laver De?
-Jeg er husmor. -Hvor var Deres sidste arbejdshus?
-Hvabehar? -Det var en morsomhed.
En morsomhed.
Det er ikke, fordi jeg ikke kan. Jeg synes bare ikke om dem.
De sagde, De var husmor,
og jeg fandt på en.
"Sidste arbejdshus." Tydeligvis en morsomhed.
Så jeg kan fortælle morsomheder. Jeg har bare ikke lyst.
Jeg forstår.
Med besvær, men jeg forstår.
Ikke alle behøver at synes om morsomheder.
Vi har hørt morsomheder i årevis. Temel, Fadime…
Det er nok. Det er ikke sjovt. Ingen griner. Fadime er ikke morsom.
Hvem er de?
Fadime.
Hun er Temels kone.
De oplever sjove ting. Det kaldes morsomheder.
Vi søger en erfaren kontorassistent.
Det ved jeg. I annoncen stod "ERFAREN".
De store bogstaver gav det indtryk,
at man skulle være erfaren og tilfældigvis også kontorassistent.
De fortæller stadig morsomheder.
-Nej. -Lad være.
Det gør jeg ikke. Jeg beklager, hvis det lød sådan.
Jeg tænker endda på mine døde slægtninge for at være mere alvorlig.
Døde?
Døde, uden liv.
De ved, døde.
Er De sindssyg?
Jeg har erfaring med psykologbehandling. Jeg anbefaler det.
Jeg har kureret fire psykiatere.
De forventer altså, at jeg ansætter en,
som taler om at udvikle sin bagdel ved at sidde ned,
som får psykologbehandling,
som er uden erfaring og ikke kan skrive på maskine?
Ja.
De kan starte i morgen.
Tusind tak.
Utroligt.
Nogen fik mig til at le for første gang i 15 år.
Det lige før var latter.
-Var det? -Ja.
Nu lo jeg igen.
Mine ansigtsmuskler fungerer ikke, fordi jeg ikke har leet i årevis.
Det er derfor, jeg…
De har ret. Deres kinder bevæger sig slet ikke.
Kun Deres underkæbe.
Sådan. Lidt ud til siden.
-Lidt mere. -Hvilken side?
Dem begge. Eller sådan her…
Måske skal De vente lidt med lyden. De skal nok lære det. Bare…
Bare lidt ud til siderne.
Jeg kan ikke.
Jeg bryder mig ikke om ting, jeg ikke kan.
Jeg begyndte at arbejde.
Og jeg kom godt ud ad det med alle.
Men takket være mit medfødte uheld, gik det hele ned ad bakke igen.
-Hvad skete der? -Firmaet forfalskede eksportpapirer.
Politiet ransagede kontoret.
Den virkelige ejer stak af.
Intet lykkedes for mig.
-Må jeg stille et personligt spørgsmål? -Ja.
Har De været forelsket?
Det vedkommer ikke dig, men jeg vil svare.
Jeg mødte ham, da jeg var ved at miste alt håb.
Frøken. Frøken?
-Ja? -De tabte en appelsin.
Tak. Nu skal jeg tage den.
Værsgo.
Hullet i nettet og tyngdekraften…
Ja, det må være derfor.
Den var bestemt for Dem. Behold den.
-Tak. -Velbekomme.
Må jeg hjælpe med varerne?
Min mor ville gerne have, jeg sagde: "Nej tak."
-Men? -Jeg har ondt i armene.
Jeg ville blive glad for hjælp.
-Sådan. -Er det for tungt?
Slet ikke. Lad os sørge for, de bliver der.
Jeg har den fjollede vane at forsøge at gætte folks navne.
Jeg er elendig til det.
For eksempel ligner De en Tuna eller en Ilhan.
Jeg hedder Dündar.
-En fornøjelse Jeg er Tijen. -I lige måde, frk. Tijen.
Nej. Jeg hedder Gülseren.
Jeg ligner ikke en Tijen. Bestemt ikke.
-Pas på. -Jeg er okay.
Den tager jeg.
Undskyld, hvis det virkede overlagt.
-De er vel ikke for tunge? -Slet ikke. Det går fint.
-Hvad er 28 gange 41? -1148.
Hvordan ved jeg, om det passer?
Find pen og papir frem, og regn.
Nå ja.
Sikke en fjollet appelsin, ikke?
Den fandt et hul i nettet, faldt ud
og fandt hr. Dündar.
Men bedst som vi snakker så godt,
når vi mit kvarter.
Er det grænsen?
Nærmere her, men ikke et skridt til.
-Et skridt? -Her.
-Okay. -Okay, ikke længere.
Ellers kommer vi lokalavisen.
"Gülseren set med flot mand."
Var det pinligt, at jeg kaldte Dem flot?
Jeg ser ikke så godt ud.
Men jeg er lidt tiltrækkende.
Er jeg? Jeg ved det ikke.
Det er De.
Jeg vil helst ikke opleve ugengældt kærlighed.
Det var for tidligt, ikke?
Tror De på kærlighed ved første blik?
Ja, jeg gør.
Gør De?
-Nå, varerne. -Ja, varerne.
-Dem havde jeg glemt. -Ja.
-Og jeg tager… -Pas på, der er hul i.
-De kan falde ud. -Okay.
Værsgo. Sådan. Det er min.
Behold den, hr.
-Skal jeg kalde Dem hr.? -Nej.
Så behold den.
Det gør jeg.
Kryds ikke grænsen.
Jeg stopper her.
Godt.
-Hvad er 95 gange 42 så? -Det er 3990.
Okay…
-Hvad så med 85 gange 68? -Det er 5780.
Øjeblik.
Der fik jeg dig. Se.
Nej.
Du lægger forkert sammen. Du glemte de to i mente.
Det, jeg kan i hovedet, kan du ikke med pen og papir.
Jeg giver op.
Undskyld, men hvad skal jeg gøre? Jeg har aldrig mødt en så højt begavet kvinde.
En ubrugelig begavelse. Jeg er en omvandrende gangetabel.
Ikke alene har du mødt en højt begavet kvinde,
du holder hende også i hånden.
Det ved jeg.
Har du nogensinde set ildfluer?
Selvfølgelig.
Der var en del i haven, hvor vi boede før.
Hvis det er sandt,
var det ikke appelsinen, som førte os sammen, men selveste Gud.
Vi puttede dem sommetider i glas.
Det … ville jeg ønske, I ikke havde gjort.
Vi er vist forelskede, ikke?
Er det kærlighed altid at tænke på dig?
Ingen spørgsmål.
-Jeg har travlt med at tænke på dig. -Altså! Jeg…
Jeg troede, du var vred.
Ja, vi er forelskede.
Tre uger før du skal ind ved militæret.
Ja.
Hvor længe varer det?
18 måneder.
Altså…
Hvis jeg tænker på dig ti gange om dagen, er det 5400 gange på 540 dage.
Det er mange gange.
Det er det.
Gør du det med vilje? Du kunne have gjort det noget før.
Det ved jeg ikke. Jeg læste.
Er det ikke perfekt, at i vores liv…
…er intet perfekt?
Jeg håber, ingen kysser din hånd.
På den måde, mener jeg.
I lige måde.
På den måde, mener jeg.
Skal vi spise?
Okay. Så giver jeg slip.
-Okay. -Lad os spise.
Hvad er 73 gange 64?
Det er 4672.
Der er mange ildfluer i aften.
Vi bør kalde dem stjernefluer.
Du har ret.
-Her er fugtigt. Du må ikke blive kold. -Det gør jeg ikke.
Nej, ryk tættere på.
Hvordan kan jeg det?
Ind under min arm.
Læg hovedet her, så fryser du ikke.
Men hvis jeg gør, som du siger…
Hvad er problemet?
Jeg ville ligge i dine arme.
-I mine arme. -Ja.
Det er uartigt. Jeg mener…
"At ligge i nogens arme."
"At blive grebet i at ligge i nogens arme."
Godt så.
Så lig ikke i mine arme, men…
Hvad?
Læg dit hoved mod mit bryst.
"Lægge sig hoved på nogens bryst." Det er en pæn omskrivning.
Det er i orden.
Mor ville stadig slå mig ihjel, hvis hun så os, men…
-Så kom. -Okay.
-Sådan. -Sådan?
-Ja. -Og hvis jeg sidder sådan…
Så lægger jeg min arm her, så jeg holder om dig.
Så lad os give signalet.
Dine læber er meget varme.
-Hvad? -Ikke noget.
Hvad skete der så?
Han døde efter femte brev.
-Han blev dræbt i ildkamp. -Åh nej.
Vær ikke overrasket.
Folk, jeg elsker, dør unge. Det er en slags tradition.
Dündar…
Han var en kort men vidunderlig historie.
Det var som at finde en sang i radioen, man virkelig kan lide,
men lige som man stiller ind, slutter den.
Sådan var det.
Eller måske fik det en halvt færdig historie
til at vare livet ud.
På siden her er vores families historie med fjernsyn.
Vores første fjernsyn.
Vores første farvefjernsyn.
Og det sidste farvefjernsyn.
Gülseren!
-Flyt dig! Jeg kan ikke se! -Lad være!
For himlens skyld!
Stop!
-Hold op med at slå mig. -Så flyt dig dog!
-Flyt dig. -Støvsugeren virker ikke.
For himlens skyld.
-Den vil ikke. -Det er et dårligt tidspunkt.
Væk!
Flyt den, mor.
For himlens skyld.
Har du støvsuget her?
Ja.
Fem, fire, tre, to, en!
GODT NYTÅR 2000
Velkommen til vores cirkus, som er Tyrkiet år 2000.
2.-KLASSES HOTEL
Fra år 2000
blev Tandstikpalæet lejet ud værelse for værelse.
Det var blevet til Skøre Gülserens Hotelpension
GÜLSEREN HOTELPENSION
Hej, Televole!
De er her ikke.
Det er sol, regn og skyet på samme tid.
Det er som et varsel om dommedag.
Lad os slå os løs.
Interviewet er for alvorligt.
Flyt dig, vi prøver at se det.
Og I, skønne mennesker,
der stirrer som forheksede på denne kasse,
som fylder tomrummet i jeres hoveder med alt det bras.
Velkommen til!
Jeg vil byde vores seere velkommen,
først til min egen mor
med den dybeste kærlighed.
Vi er tilbage
med endnu en omgang degeneration kaldet underholdning.
Gud give mig tålmodighed.
Ud af mit hus! Min søn kommer hjem fra Tyskland.
Årh, klap dog i.
Hun har ret. Vi glor på det som idioter hver aften.
Mennesker drages af lyset. Ikke, mor?
Det kan være et insekt eller et fjernsyn.
Gülseren, hold mund. For himlens skyld.
Jeg får et hjerteslag, og Gud vil straffe dig.
Far og jeg talte om det med straf.
Jeg er allerede blevet straffet med dig.
Taler du stadigvæk?
Du ser på en talende kasse hele dagen.
Du har ikke noget imod tale, kun at jeg taler.
Gülseren, hold mund. For himlens skyld.
Så, kære publikum,
i respekt for min mors ønske, og fordi jeg er en god datter,
afbryder jeg nu den største støjkilde.
Farvel.
-Hvad pokker? -Hvad laver du?
Du bliver værre dag for dag.
Gülseren!
Hvor skal du hen med fjernsynet?
Lidt fred og ro vil gøre os godt.
Gud hjælpe os! Gülseren!
-For pokker da! -Kom med det!
Hvor skal du hen med det? Stop hende.
Jeg sværger…
Pokker tage dig, Gülseren!
PARKERINGSPLADS
Hvad pokker, frue?
Hvad laver du foran vores palæ?
Hvem siger, det er Deres palæ?
-Myndighederne. -Pas Dem selv.
Når I opholder jer på min grund?
-Jeg har en kort lunte. -Virkelig?
Min er kortere.
-Forsvind. -Rør mig ikke.
-Af sted. -Nej.
Hvad ævler De om? Det er en parkeringsplads.
Parkeringsplads? Det er vores ejendom.
Hun er skør.
Hun er sindssyg.
Jeg vil ikke have jer her.
Vi havde én kilde til underholdning,
og den smed hun ud.
Min søn kommer hjem fra Tyskland. Forsvind!
Hold mund. Nu er det nok.
Det var godt, De kom.
Jeg har forklaret situationen for Deres søde mor.
Min søn kommer fra Frühstück!
-Bare gå. -Det skal vi nok, hr. Nevzat.
Hvorfor skal vi gå? Det er vores hus. Han bør gå!
Føj ham nu bare, mor.
Hvad med at gå ind på Deres værelse?
Det skal jeg nok. Men I skal gå.
-Det skal vi nok. -Kom så.
Hvad er der sket med dit tøj?
Jeg var oppe at slås.
-Sloges du? -Ja.
Sig ikke, du er blevet anarkist ligesom Veli.
Jeg gav ham penge, så han kunne købe brød til mig.
Den slyngel kom hverken med brød eller byttepenge.
Tror du, han begyndte at ryge?
Hvad har Veli med det her at gøre? Det var bøllerne på parkeringspladsen.
Hvorfor sloges du med dem?
Vi har ikke engang bil.
De står lige foran huset.
Jeg har taget afsked med mange her.
Min faster, min morbror, farbror Hazim.
min far…
Der bor for mange mennesker i den her by.
-Nå? -Hej!
-Begynd ikke at sige "Nå?" -Din…
Gud sendte dig for at straffe mig. Det stod klart, da du forlod den charmerende…
Sig det ikke.
Man kan ikke kalde en mand, som lugter af kød, charmerende.
-Jeg kan. -Nej!
Det kan og vil jeg.
Han var charmerende, charmerende, charmerende!
Du driver mig til vanvid.
Mig? Nej, du er født tosset.
-Jeg er ikke tosset. -Jo, du er.
-Nej! -Jo!
Du er komplet tosset,
-ligesom han var charmerende… -Hold mund!
Hvorfor det?
Du har talt med ildfluer i 50 år.
Du har fodret dem i 50 år!
Er man så ikke tosset?
Du…
Hvis du havde været fornuftig, var vi ikke endt sådan her.
Se på os, Gülseren!
Se på os!
Jeg forstår, du forlod slagteren,
men hvorfor skræmte du ham fra Beypazari væk, som…
Nu skal du ikke komme for godt i gang.
-Han var også charmerende. -Hold så mund!
Han var meget charmerende.
Det er på grund af ildfluerne.
Til helvede med de ildfluer
og til helvede med dig!
Er der bare ét andet menneske, som taler med ildfluer?
-Er der? -Det var der!
Faster Izzet så dem.
Og Dündar!
Far troede på mig!
Men da du er født blind,
kunne du ikke se dem.
Hele livet har du brokket og beklaget dig.
Du fangede os i din kærlighedsløshed.
Du kyssede os aldrig. Du elskede os aldrig.
Du har aldrig sagt, du elskede mig.
Du har aldrig grædt.
Du har ingen tårer, mor.
Du har intet hjerte.
Det er derfor, du ikke dør.
Alle er døde. Men du lever videre.
Du står vagt om vores smerte og lidelse.
Jeg elsker dig, mor! Hvorfor dør du ikke bare?
Jeg elsker dig! Tag nu at dø, mor!
Mor.
Sover du?
Mor, sover du?
Må jeg sidde her?
Jeg elsker dig, mor. Sov du bare.
Den eneste mor i verden, som ikke bryder sig om kys.
Kun sådan kunne jeg kysse dig. I hemmelighed.
Jeg elsker dig, mor.
Sov du bare.
Jeg ser til ildfluerne og kommer tilbage.
Har du nogensinde set ildfluer?
-Ildfluer? -Ildfluer?
-Har du nogensinde set ildfluer? -Hvad?
Velkommen til vores kanal, Vi er talenterne!
I denne uge har jeg flere utrolige nyheder til jer.
Fru Gülseren forbløffede os
ved at gange firecifrede tal i hovedet
uden nogen hjælpemidler.
Vi regnede med at blive kort tid, men blev hængende.
15.936.964.
-4156 gange 3529? -28.655.055
TAK, FORDI DU SÅ MED! ABONNER
Nu er De berømt, fru Gülseren.
De er kommet på top ti.
Det kalder Dem "fru Einstein".
Måske skulle vi optage en til?
Gülseren mod Einstein.
Hvorfor gør du det?
Sådan gør Einstein.
Nå ja.
Dårlig idé.
Alle ser Dem. Det er forbløffede.
Hvem ved, måske ender det med, at nogle af os forstår Dem.
Nej.
Det er nemmere at blive forbløffet end at forstå.
Vi må sige farvel.
Jeg vil finde et godt sted
og holde begravelse for én.
Jeg vil begrave alle dem, jeg elsker.
Kun Gud ved, hvordan det vil ende…
…men begyndelserne tilhører os.
Lamper udsender bare lys…
…men ildfluer oplyser.
Godt.
Tekster af: Henriette Saffron