Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Mitä edes teemme täällä? Katso meitä.
Muut tubettajat asuvat Alaçatıssa ilmaiseksi ja saavat palkkaa.
Katso, mitä me teemme.
Kohta häivytään.
Entä video?
Kun tämä on tehty, Samet. -Selvä, aloitetaan.
Ei hukata aikaa.
Rouva, aloitetaan, jos sopii. -Jos aloitatte, niin sopii.
Voitteko esitellä itsenne?
Mistä kuulit niistä?
Mistä? -Upeista taidoistani.
Se on tehtävämme. -Hyvä vastaus.
Teen asioita, jos ihmiset kuuntelevat.
Osaatteko kertoa nelinumeroisia lukuja päässänne?
Ilman kynää ja paperia? -Osaan. Käytän vain kämmenselkääni.
En tajua. -Yllättyisinkin muuten.
Kunnioitan ikäisiänne, mutta… -Ikäisiäni?
Mitä vikaa iässäni on? Olenko muinaisjäänne?
Tiedätkö mitä? Sano minua Gülsereniksi.
Se on nimeni. Olen Gülseren.
Se tarkoittaa ruusun istuttajaa. "Gül" tarkoittaa ruusua.
Se on satakielten suosikki. Kuulostaako tutulta?
Gülseren, aikaa on vain iltaan asti.
Aloitetaan, jos olet valmis. -Hätähousu. En ole valmis.
En ole näyttänyt valokuviakaan.
Mitä valokuvia? -Hetkinen.
Missä se olikaan?
Synnyin tässä kartanossa.
Tapasin ne täällä ensi kerran.
Mitkä?
Tulikärpäset.
Voikaa hyvin.
CELÂL BAYAR KIERTUEELLA
TURKIN NATO-JÄSENYYS VARMISTUU
Keskiviikkona 7. marraskuuta Nato-jäsenyytemme varmistuu…
TUTKINTA KOMMUNISTIPUOLUEEN MUISTIOSTA, JOKA KOSKEE LÄHI-IDÄN PÄÄMAJAA
KOMMUNISTI İZMİRISTÄ PIDÄTETTY
Kaikki arabiasemia. Katso tätä.
Taas yksi.
Näytät nauttivasi öljyn myynnistä imperialisteille.
Saat kärsiä sen seuraukset.
Taas yksi.
Ehkä se on pitkäaaltokanavalla.
Hei.
Hei!
Terve! -Hei.
Älä pelleile sen kanssa. Mitä etsit?
Uutisia.
Noin.
Hän sanoi "Stalin". Kuulitko? Jotkut ovat onnekkaita.
Tuo reportteri on varmaan nähnyt Stalinin itse.
Epäilenpä. Kaikki hänet nähneet ovat kuolleet.
Mitä tarkoitat?
Miksi kuuntelet tuota? Osaatko venäjää? -Se on neuvostoliittolainen asema.
Entä sitten?
Kuuntelen turkinkielisten valheiden sijasta mieluummin venäläistä totuutta.
Mistä tiedät, puhuvatko he totta?
Oletko hullu? Vastaa, luojan tähden.
Miksi veljeni on tämän kuolevaisten tason tyhmin?
Miksi perhettämme rangaistaan? -Nazif, en halua riidellä.
Riidellään venäjäksi, jos tahdot.
Et ymmärrä kumpaakaan kieltä.
Toveri-ovsky… -Mitä?
Da, da.
Kuuntele! Kommunismi saa riittää. -Älä huuda! Tiedonantajia on kaikkialla.
En välitä.
Tuen kansanpuoluetta. Voin huutaa, jos haluan.
Veli hyvä… -Hei, kaikki. Täällä on kommari!
Lopeta! Älä pelleile. -Kommari!
Siitä ei saa laskea leikkiä. -Sinä senkin…
Hitto. -Uskomatonta.
Lopeta.
Pitäisikö seurata proletariaattia kuin ei olisi parempaa tekemistä?
Pitäisikö kaikkien myydä hopeamarjoja? Olet tehnyt turhaa työtä.
Niin sinä luulet. Hopeamarjat ovat lupaavia.
Niinkö? -Ne kestävät pitkään.
Eivätkä pilaannu helposti. On hyvä aika olla elintarvikealalla.
Ihmisillä on nälkä. -Kiitos İsmet Pashan.
Senkin kiittämätön nulikka. Ilman häntä olisit kuollut etkä nälkäinen.
Jos hän ei olisi välttänyt sotaa, olisit rintamalla.
Pitäisikö kaikkien syödä hopeamarjoja? -Kyllä. Bisnes vaatii rohkeutta, Hazım.
Sanoit niin sokerista. -Sekin oli totta.
Jos Kürşat ei olisi jättänyt tavaroita lojumaan,
koska hänen piti mennä moskeijaan…
Ja jos ei olisi alkanut sataa… -Eikä se olisi sulattanut sokeria…
Voisin lyödä sinua! -Hyvä on.
Hazım! -İzzet?
Hazım, kuule.
Voi, Nazif.
İclal ehkä synnyttää illalla. -Mitä?
Hänellä on supistuksia. Hazım, hae kätilö Sürme.
En voi. Minulla on kokous. -Mikä kokous?
Mikä luulet?
Hän suunnittelee taas jotain. -Et ymmärtäisi sitä, İzzet.
Hän synnyttää! Mene nyt.
Ei se ole iso juttu. Kehitysmaissa kaikki synnyttävät.
Hazım, hae kätilö.
Sitten voit mennä. -En voi. Minulla on kokous.
Assalamu alaikum.
Iltapäivää.
Mitä ihmeen "iltapäivää"?
Tervehdin Allahin nimeen, ja hän sanoi "iltapäivää".
Siskosi synnyttää. -Niinkö?
Se on Jumalan ihme, jota me kuolevaiset emme ymmärrä.
Hän suo elämän pikku siemenelle. -Kürşat, lopeta. Hän vain synnyttää.
Kerro hänelle, etten puhunut hänelle enkä koskaan puhukaan.
Luoja minua auttakoon.
Sanot olevasi ateisti mutta pyydät apua Jumalalta.
Hän synnyttää. Jonkun pitää kutsua kätilö.
Voi ei. Supistuksia. -Hakekaa hänet!
Hae sinä! -Mikset sinä?
Minulla on kokous! -Mene jo!
Mene! -Kürşat, hae kätilö.
Hazım, painu helvettiin!
Tule. -Mene jo!
Haiset pahalta kuten aina. Joitko partavettä?
Lopeta, senkin moraaliton pakana. -Mene jo.
Lopeta. -Vääräuskoinen!
Hazım Biröz?
Se olen minä. -Tule mukaani.
Hyvä on. -Tutkitaan paikka.
Älkää katsoko! -Voin auttaa.
Poliisit tekivät ratsioita kaikkialle. Klubeihin, järjestöihin…
He pidättivät kaikki.
UUSI VAIHE KOMMUNISTITUTKIMUKSISSA
Synnyin sellaisena iltana.
İzzet-tädin mukaan tulikärpäset ilmestyivät silloin.
Oletko nähnyt tulikärpäsiä?
En ole.
Et voikaan. Ne eivät anna. Kaikki eivät näe niitä.
En tajua.
Olet onnekas.
Olisit yksinäinen, jos näkisit ne.
Ehdimmekö me?
Myöhästyimmekö? -Ette. Tulkaa sisään.
Äkkiä.
Sinä selviät kyllä. Kaikki hyvin. Rauhoitu.
Hengitä.
Olemme odottaneet tätä vuosia. Melkein valmista.
Tässä on ensimmäinen kuva pienestä perheestämme.
Olkaa valmiina.
Ja näin.
Suloinen tyttöni on valokuvassa, vai mitä?
No niin, Nazif. Milloin maksat?
Ei tarvitse olla noin suorasukainen.
Et ole maksanut kuukausiin. -Annoin pussillisen hopeamarjoja.
Nazif, älä ikinä puhu niistä kuulteni.
Älä puhu minulle noin muiden kuullen.
Tämä oli viimeinen kerta. En voi maksaa vuokraani hopeamarjoilla.
Anna ne sitten takaisin.
Älä puhu niistä.
Erosit virastasi ja aloitit naurettavan bisneksen!
Teet minut hulluksi.
Anna minun kaikki kestää. Ole kiltti, Jumala!
Jos tarpeeton kuva on otettu, anna minun nukuttaa hänet.
Tule tänne, kulta. Noin.
Miksi välttelet valokuvia, İzzet?
Miksi itse otatat niitä aina? -En halua, että minut unohdetaan.
Minä taas haluan sitä. -Älkää nyt.
Mennään.
No?
Mitä?
Miten se meni?
Mikä?
Olet varaton, vai mitä? -İclal!
En tietenkään ole.
Emme ole varattomia, mutta hopeamarjat…
Hän jauhaa niistä. Tulen hulluksi.
Miten voin puhua niistä sanomatta "hopeamarja"?
Riittää, Nazif.
Yhden ostajan -
piti ostaa koko varastomme.
Hän aikoi viedä niitä itään. Erzurumissa on kysyntää.
Hopeamarjoilla ei ole kysyntää missään.
Et anna minun selittää. -Teet minut tahallasi hulluksi.
Oikeasti! -Riittää. Nolaat meidät.
En minä meitä nolaa.
No?
Nazif? Sisko?
Assalamu alaikum. -Alaikumu assalam.
Bismillah.
Hyvänen aika. -Vauva nukkuu!
Tervetuloa, Kürşat. -Kiitos.
Missä olet ollut? -Pitääkö kertoa?
Voin sanoa, että leijun käytännössä -
yli 30 sentin korkeudella maasta.
Mitä? Tuliko hän? -Kyllä tuli.
Heti saavuttuaan hän vei meidät matkalle horisonttiin.
Niinkö? Kenestä puhut?
Moskeijaamme tuli uusi imaami.
Hän on pyhä mies!
Hän on inspiroiva. En osaa edes kuvailla häntä.
Mieti tätä: rukous päättyi, ja kaikki jäivät.
Avaa kauppa. Tarkoitin ostajaa.
Hopeamarjojen ostajaako? Kukaan ei ole ostanut yhtään.
Epäonnistuiko se siis? -Aivan.
Katso tätä sotkua. -Laita ne pois.
Tulen hulluksi. -Hei, kaikki!
Minä tässä. -Hazım?
Hazım! Ihanaa, että palasit.
Tervetuloa.
Luojan kiitos.
Tule tänne. -Veli!
Tervetuloa. -Luojan kiitos.
Miten voit? -Hyvin.
Tervetuloa. -Kiitos.
Hyvä että palasit, Hazım.
Kiitos, Kürşat. -Hazım, olet laihtunut paljon.
Vankiloissa on sellaista. Uhrauduin aatteen vuoksi.
Puoli vuotta vankilassa ja sama asenne.
Sanoitko jotain? -En. Rukoilin vain itsekseni.
Hyvä. -Tule.
Veljeni pääsi vankilasta. Tänään juodaan rakia.
Eikö niin? -Kyllä.
Kürşat, käy ostamassa rakia ja välipalaa.
Mene. -Mitä?
Rakiako?
Kaivaisin mieluummin oman hautani, Nazif.
Kürşat, älä sano niin.
Miksen sanoisi? -Ajattele.
Vaikka kaivaisit oman hautasi, jonkun pitäisi peittää sinut.
Luojan tähden… -Hae tämän kerran.
Mitä nyt?
POLIISI
Taasko?
Hazım Biröz?
Se olen minä.
Konstaapeli, mitä on tekeillä?
Tämä on erehdys. -Odottakaa.
Mistä häntä syytetään? -Juo rakia vankilassa, senkin pakana!
Konstaapeli! -Odottakaa.
Naurettavaa.
Opitko puhumaan puolivuotiaana? -Olin oikea hölösuu.
Entä sen jälkeen? -Opin lukemaan kaksivuotiaana.
Kolmivuotiaana osasin laskea.
Olisi ihanaa olla tavallinen idiootti, mutten ole.
Miten koulussa meni?
Ihmiset ovat ilkeitä siinä iässä. Ehkä olin ylimielinen. En ole varma.
Kerro, Gülseren.
Miksi sanotaan maata, jota meri ympäröi kolmelta puolelta?
Piiritetyksi, jos on poliisi.
Hiljaa!
Hyvä on.
Entä jos sitä ympäröi meri neljältä puolelta?
Kerro näsäviisain vastauksesi.
Se on saari. Näsäviisautta ei tarvita.
Mitä oikein yrität?
Kokeiletko rajojani?
En kokeile mitään, rouva. Te kyselette.
Opettajat kyselevät meiltä kolmion kulmien summaa.
Minä yritän selvittää ihmisen kärsimyksen määrää.
Esimerkiksi teidän.
Koko koulu tietää, että miehenne pettää teitä.
Itkette salaa vessassa välitunneilla.
Miksi teette näin itsellenne? Älkää tehkö sitä.
Kyselette meiltä, koska ette voi kysyä häneltä kotona.
Olet epäkunnioittavin, ylimielisin -
ja ilkein oppilaani koskaan.
Saat vastata tästä komitealle ja maksaa loukkauksestasi.
Sinä olet demoni!
Demoni!
Hiljaa! Senkin hemmotellut nulikat.
Käskin lakata nauramasta!
Mikä on tulokseni, rouva?
Rouva…
Sisään.
Kutsuitteko minua?
Tervetuloa, Nazif. -Kiitos.
Istu.
Kulta.
Herra.
Maantiedon opettaja, rouva Mualla. Matematiikan opettaja, herra Hurşit.
Ilo on minun. -Me ilostumme tuota pikaa.
Anteeksi kuinka?
Herra rehtori selittää. Ymmärrätte pian.
Jos sallitte. -Tietysti, herra.
Nazif,
urani on ollut pitkä, ja tämä on yksi sen tärkeimmistä päivistä.
Kollegani ovat samaa mieltä.
Ehdottomasti. -Mikä on vialla?
Katsokaas, kohennamme koulutusjärjestelmäämme eniten -
sitten ison reformin erottamalla tyttärenne Gülserenin.
Bravo, hienosti päätetty. -Hienoa.
Hetkinen. Miksi erotatte hänet?
Kuulitteko? Hän kysyy miksi.
Hän kysyy miksi!
Tyttäresi on tottelematon ja kapinallinen.
Tyttäresi on ruskeaverikkö!
Tyttäresi on… -Epäkunnioittava ja röyhkeä!
Aggressiivinen sekä purija!
Gülseren, puhuvatko he totta?
Mitä he sanoivat? Minä en…
Ajattelin jotain muuta. -Gülseren.
En jaksa kuunnella vakavia ihmisiä pitkään.
Nazif, olkaa hyvät ja poistukaa.
Ulos toimistostani ja koulustani!
Hän sanoi, ettei jaksa kuunnella meitä. Kuulitteko?
Kyllä. Rauhoittukaa, olkaa hyvä.
Anna anteeksi, isä.
En luovuta tyttäreni suhteen valitusten vuoksi,
mutta tämä ei voi jatkua, Gülseren.
Joku määräilee sinua aina.
Pomo, opettaja, ehkä jopa aviomies.
Sinun pitää oppia olemaan hiljaa.
Voidaanko ostaa jätskiä?
Täydellistä. Haluat juhlia erottamistasi jäätelöllä.
Ei meidän tarvitse juhlia. Syödään se katuen.
Kadutko sitä? -Joo.
Paljonko? -Kovasti.
Miksi sitten syömme jätskiä? -Se maistuu parhaalta surullisena.
Sopiiko? -Joo.
Vaniljaa.
Selvä on, vaniljaa. -Otan surullista isällistä jätskiä.
Tässä, kultaseni.
Noin.
Paljonko? -Puoli liiraa.
Kiitos. -Isä!
On suuri onni, kun oma isä on paras ystävä.
Hän oli paras ystäväni.
Hän osti minulle jäätelöä, kun minut erotettiin.
Äiti vastasi piiskaamisesta.
Luoja lähetti sinut rangaistukseksi minulle.
Senkin ilkimys!
Äiti, lopeta! -Kukaan ei pelasta sinua.
Isä! -Tyttö tappaa minut.
Uskallatkin kiusata opettajia! -Juokse!
Ja tulla erotetuksi!
Päästä. Minä tapan hänet! -Lyö minua.
Annoin hänelle elämän ja vien sen!
Satutat hänen itsetuntoaan. Hän on nuori nainen.
Mitä itsetuntoa? Hän on häpeäksi! -Hengitä.
Enkä! -Ole kiltti.
Kuka hän on?
Epäonnekas nuori mies, joka halusi naimisiin.
Hän ei olisi halunnut sitä, jos olisi tiennyt, miten kävisi.
Mitä mieltä olet, İclal? Eikö hän näytäkin prinssiltä?
En tiedä, Sürme. En ole varma.
Hänkö prinssi? Kuvasta näkee, että hän on ääliö.
Älä sano noin. Hän on Beypazarın arvostetuimmasta perheestä.
Kaikki tietävät Tipiyanoğulların nimen.
Arvostetusta perheestäkö? -He ovat kauppiaita.
Hänen isoisänsä toi Beypazarıin ensimmäisen haarukan. He söivät käsin.
Se on siis heidän saavutuksensa. He keksivät haarukan.
Älä puhu noin. He aloittivat niin ja tienasivat omaisuuden.
He rakensivat suuryrityksen.
Lusikoita, seuloja ja siivilöitä. He menestyivät.
He siis myyvät keittiötarvikkeita.
Onnittelut, İclal. Olet onnekas.
Tyttäresi pääsee rikkaaseen keksijäperheeseen.
Se tapahtuu viikonloppuun mennessä.
Tähän viikonloppuunko? -He haluavat palata pian.
Aika kiitää. Lapset kasvavat nopeasti. Hän syntyi vasta käsivarsilleni.
Se on normaalia, koska sinä olit kätilö. Tietysti hän syntyi käsivarsillesi.
Viedäänkö Gülseren Beypazarıin?
Siltä näyttää.
Et voi estää sitä, İclal. Lapset lentävät pesästä aikanaan.
Miksi hän on noin iloinen? Luulisi, että hän saa seksiä.
Ole hiljaa! -Mitä?
Olen kotona.
Sehän on naapuruston juorupäällikkö ja kaikkien kätilö, Sürme.
Tervetuloa, rouva. Anna kätesi.
Milloin hän tuli? Tahdon tietää, milloin hän lähtee.
Hiljaa!
Hyvä on, äiti.
Kerro viimeisimmät juorut.
Kerron ensin naapuruston viimeisimmän tapahtuman,
koska olen kiltti.
Tyttäresi näytti juuri tissinsä kauppias Abdille.
Mitä? -Älä huoli.
Abdi piti niistä. -Mitä?
Hän koski niihin. -Mitä?
Gülseren!
He menivät kellariin. Hän varmaan halusi nähdä loputkin.
Voi taivas!
Naapurit, auttakaa! -Voi ei.
Tämä on moraalitonta! -Sürme!
Saliha! -Moraalisi meni kellariin.
Voi taivas. Saliha! -Voi ei.
Juon teeni. -Voisin tappaa sinut, Gülseren.
On pakko. -Ei, İclal.
Mitä tein? Tissit eivät olleet minun.
Hän puhuu yhä! Älä kannusta häntä. -Ole hiljaa!
Riittää! -Rauhoitu.
Kuinka kehtaat puhua noin? Oletko seonnut?
Keksin sen itse.
Pelastin teidät häneltä. -Oliko se valetta?
Ei täysin. Hän ei pitänyt tisseistä. -Vannon…
Mitä yhteistä on Salihalla ja lehmällä?
Mitä? -Molemmilla on tissit jalkojen välissä.
Lyön sinua turpaan, jos sanot vielä "tissit".
Tissit. -Tosi hyvä.
Vihaan häntä. Hän vain juoruaa.
Hyvä, İzzet.
Älä kannusta tuota röyhkeää kakaraa.
Älä viitsi.
Miksi sinulla on taskulamppu päivällä?
Keksin, miten voin jutella tulikärpästen kanssa.
Täti, ne tanssivat valossa.
Luoja, auta minua hakkaamaan järkeä tyttäreni päähän.
Hän on puhunut tulikärpäsistä syntymästään asti.
Kulta, et voi puhua tulikärpäsille.
Mitä väärää siinä on? Jotkut puhuvat koirille, toiset kukille.
Ja te puhutte joskus Sürmelle.
Mistä te puhuitte?
Se on hyvä kysymys.
Hän kysyi sinulta.
Se koski selvästi minua.
Mitä se oli, täti?
Mitä se oli, äiti?
Ei mitään. Hän vain… -Mitä?
Gülseren, joku pyysi kättäsi.
Kättänikö? Miksi hän teki niin?
Kättäsi avioliittoon.
Mitä tarkoitat?
Tuleeko joku tänne -
ja sanoo: "Anteeksi, mutta poikamme aikuistui.
Meillä ei ole tyttöjä seksiä varten, joten jos teillä on ylimääräinen…"
Niinkö tässä käy? -Tyttäreni on hullu. Hänelle ei voi puhua!
Eikö olekin hassua, äiti?
Naapurilta voi pyytää sokeria tai suolaa, mutta että tytärtä?
Gülseren, hän on varakkaasta perheestä.
He ovat Samanpazarın arvostetuin perhe.
Beypazarın. -Niin juuri.
He ostivat ensimmäiset lusikat ja seulat.
Seulat?
Eivätkö ne olleet haarukat? -He keksivät pian siivilätkin.
Mitä tarkoitat? Aikovatko he todella tehdä sen?
Olet aikuinen. Sinun pitää mennä naimisiin. Mitä sanot?
Mitä voin sanoa?
Perhe on päättänyt. En voi vastustaa.
Oletko tosissasi?
Hyvä, Gülseren. Onneksi olkoon!
Fiksu tyttäreni.
Minun pitää valmistautua.
Hienoa.
Oletko tosissasi? -Minä hoidan tämän, täti.
Homma hallussa.
He tulevat. Nouse, Nazif!
Äkkiä ylös!
Takki päälle. Älä sotke. -Selvä.
Hidasta vähän.
Hidasta!
Missä hän on?
Noin. Bismillah. Tule.
Hidasta! Napita takkisi.
Ketä etsitte? Minua, vai mitä?
Anteeksi kuinka? -Vitsi. Unohtakaa se.
Tervetuloa.
Hei. -Tervetuloa.
Tervetuloa, poika.
Tule sisään, poika. Tervetuloa.
Istukaa, olkaa hyvät.
Tervetuloa vielä. -Kiitos.
Maytap, näitkö lipaston? Se on mahtava.
Näitä on vaikea löytää. -Niinkö?
Onko se mulperia?
Anteeksi kuinka? -Onko lipasto mulperia?
En ole varma.
Tutkikaa sitä tarkemmin.
Mulkoilkaa sitä.
Älkää liian kauaa, koska se ei ehkä ole sitä.
Gülseren. -Minäkin rakastan sinua.
Istutaan.
Kyllä. -Istutaan.
Istukaa. Noin, poika. -Minä voin ottaa nuo.
Voin ottaa ne. -İzzet.
Kertokaa, jos myytte sen. Se on arvokas.
Tietysti. Olkaa hyvät.
Esitellään itsemme, Kafur.
Sürme on perheemme vanha ystävä.
Olemme läheiset. Juttelimme yhtenä päivänä siitä,
että poikamme pitäisi mennä naimisiin.
Sitten minä… -Pyysimme hänen apuaan.
Kysyimme, mistä löytäisimme tytön. Koska hän on kätilö,
hän tietää, mistä löytyy hyviä.
Puhuimme siitä, että poikamme pitäisi mennä naimisiin.
Anteeksi, mutta onko pojallanne nimeä?
Puhutte vain pojastanne.
Pitääkö meidän keksiä nimi?
Tietysti on.
Olen Servet. Toinen nimeni on…
Äiti, mikä se on?
Bekir, kulta. -Mitä tarkoitat?
Se on Bekir. Älä epäile minua.
Ei ollut, äiti. Se alkoi M:llä. Vai mitä, isä?
Mistä minä tiedän? Kutsun sinua Suatiksi.
Niin.
No, mitä väliä etunimellä on? Sukunimi on tärkein.
Ulkomaalaiset puhuttelevat aina toisiaan sukunimillä.
Vai mitä, Gaffur? -Se on Kafur.
Mikä sinun nimesi on?
Nazif. -Sehän se oli!
Mitä? -Toinen nimeni on Nazif tai jotain.
Toinen nimesi on Bekir.
Paljonko tämä sohva maksoi, Kazım?
Nimeni on Nazif. -Hyvä. Sait sen halvalla.
En kysynyt sitä. Mikä pelle.
Anteeksi kuinka?
Sen hinta oli "Nazif", joten sait sen halvalla.
Tästä saa ainakin "Mahmutin" nykyään.
Ei…
Sanoit minua Kazımiksi. Korjasin virheen, Gavur.
Ei vaan Kafur.
Älä ole naurettava, äiti. Se on isän nimi.
Mitä minä sanoin? -Hei!
Voimmeko lakata puhumasta nimistä?
Kyllästyin siihen.
Kuka Siihen on? -Mieheni.
Gülseren!
Olkaa hyvät.
Tässä.
Gülseren? -Miten tyhmä kysymys.
Isä, poika ei ole ihminen vaan esine.
Oikea lipasto.
Mehtap, paljonko lipasto maksoi?
Ei Mehtap vaan Maytap.
Tiedän. Nimesi on kamala, joten korjasin sen.
Gülseren, tee kahvia vieraillemme.
Hyvä on. Jätän tämän tähän.
Siirrytäänkö asiaan, Kafur? -Selvä.
No niin, Maytap.
Selvä.
No niin, Rüstem,
avioliitto on liiketoimi.
Sana "liiketoimi" on jopa sen johdannainen.
Jos sijoittaa hyvin,
se tuottaa voittoa.
Mutta tavaroiden pitää olla luotettavia.
Jos hankkii surkean tytön paskasta perheestä,
silloin häviää, vai mitä?
Kyllä. Vai mitä, kulta? -Mistä tuo juntti puhuu?
Hys, İzzet. -Silloin tavarat jäävät käsiin.
Mitä niille voi tehdä? Vai mitä?
Esimerkiksi tämä matto…
Se on muuten melkoinen.
Katso tätä mattoa!
Onko se persialainen?
On. Se on antiikkia. Perimme sen mieheni isoisältä.
Hän sai sen sulttaani Abdulazizilta. Hän oli sulttaanin hammastikkumies.
Mikä mies?
Emme yleensä halua puhua siitä, mutta…
Esi-isämme olivat kuningasperheestä.
Siihen aikaan,
kun sulttaanilla oli jotain hampaiden välissä,
he kutsuivat mieheni isoisän.
Kaivamaan sen poisko? -Aivan.
Sulttaani söi silloin paljon lihaa.
Tässä on kahvia!
Voi, kulta. -Ole hyvä.
Kiitos.
Jos haluat lisää vaahtoa, voin sylkäistä siihen.
Hän vain pilailee.
Tässä. -Se oli vitsi.
Isä. -Hyvä tyttö.
Älkää antako "tyttö"-sanan häiritä.
Olen nainen! -Kulta!
Siksi ihailen heitä, isä.
Yksikään kunnon perhe ei huolisi eronnutta nykyään.
Eronnuttako? -Mitä?
Eivätkö he kertoneet? Olen ollut kahdesti naimisissa.
Mitä tarkoitat, Gülseren?
Tayfun, älä välitä hänestä. Hän on vain innoissaan.
Nimeni on Kafur!
Valitan häiriötä, Sercan.
Olin yhä naimisissa mennessäni toisen kerran naimisiin.
Kerroin siitä Salihille.
Sanoin: "Koska tämä on kuherruslomamme ja rakastan yhä Bedriä,
kutsutaan hänetkin." Tykkäsin poseerata alasti silloin.
Käskin hänen pyytää Bedrin valokuviin.
Älä pyörry, äiti. Seuraa paras kohta. Minulla menee lujaa!
He näyttivät kuherruslomalla meille huoneemme.
Silloin eksäni Fuat käveli ohi.
Olin naimisissa Salihin kanssa, rakastin Bedriä ja tykkäsin yhä Fuatista.
Nazif, tapa hänet! -Nouse, Kafur.
Älkää ottako häntä vakavasti. -Tämä on skandaali.
Ylös, Servet! -Miksi Jumala antoi minulle sinut?
Älä pyörry vieraiden nähden. -Perverssit!
Kulta. -Eikä tämä ole mulperia.
Se on vain tammea, Tezcan. -Nimeni on Nazif!
Nazifinko? Tämä ei ole edes Şabanin arvoinen.
Riittää. Ette saa tytärtäni. Poistukaa.
Muistin juuri, että viimeisin poikaystäväni oli Şaban.
Ole hiljaa! -He eivät kuulleet minua. Harmi.
Minä tapan hänet! -Seis!
Älä, äiti. Isä! -Älä estä minua.
Älä koske minuun. Annoin hänelle elämän ja vien sen!
Istu nyt. -Miksi istuisin?
Päästäkää irti! -Kaikki hyvin. Rauhoitu.
Kaikki hyvin. -Muharrem.
Toinen nimeni on Muharrem.
Haista paska, ääliö! Vannon…
Kaikki hyvin, kulta. -Minä tapan hänet!
Päästä! -Hei, kaikki!
Eikö haleja? Pääsin vankilasta.
Ei hätää. He eivät pidätä minua enää. Syytteet hylättiin.
Minä tapan hänet! -Odota hetki.
Istu. -Päästäkää!
Hengitä. -Mitä tapahtui?
Älä huoli siitä.
Äitisi ja minä päätimme.
Joko opiskelet tai menet naimisiin.
Enkö voi tehdä molempia?
Miten pääsisit tunneille vauvan kanssa?
En siis voi tehdä molempia.
Onko naisena oleminen rangaistus?
Voi, kulta.
Voi, isä.
Olisit voinut olla mitä vain, jos et olisi niin kuriton.
Kukaan ei naura, isä. Kerroin vitsin.
Nuoret nauroivat mutta eivät opettajat.
Olet siellä opiskelemassa etkä naurattamassa.
Enkö voi pitää hauskaa ja opiskella?
Voi, pikkutyttöni. En tiedä.
Älykkäitä rangaistaan aina tässä maassa.
Palvomme vakavuutta.
Tapamme hauskanpidon ja nautinnon, kun kohtaamme ne.
Minä rakastan sinua, isä.
Voi, isä. -Voi, Gülseren.
Isä, näetkö ne?
Mitkä?
Tulikärpäset.
Tietysti näen. -Minun isäni.
Niitä on tosi paljon!
Näetkö? Katso niitä!
Rakastan sinua, isä. -Minäkin rakastan sinua.
Äitiparka oli viikon vuoteenomana.
Hän ei puhunut meille.
Kaikki kotona pitivät minua hulluna.
Kürşat-eno tunsi ihmisen, joka voisi parantaa minut.
Katsokaa.
Rauhoittukaa. Istukaa.
Luoja meitä auttakoon. -Tämä on hölynpölyä. Ei hän ole hullu.
Teet hänet hulluksi, jos jatkat. -İzzet, älä sekaannu tähän.
Olemme valmiita. Tule tänne.
Sylkäise. -Mitä?
Sylkäise kulhoon, kultaseni.
Enkä. Äiti. -Gülseren!
En todellakaan. -Älä suututa hodjaa.
Sylkäise nyt. -Mutta kaikki katsovat.
Hodja käski.
Luojan tähden. -Katso.
Sylkesi sekoittuu veteen.
Siitä voimme päätellä,
missä jinnit piileksivät kehossasi.
Islamissa ei ole sitä.
İzzet, ole hiljaa! -Tunnen Koraanin. Sellaisia ei ole.
Hän puhuu pötyä. -Sylje, kulta.
Sylje, Gülseren. -Voin tehdä sen.
Minä teen sen.
Tee jo. -Sylkäise suun täydeltä.
Aja ne pois.
Mikä se on?
En kestä tätä enää. -Mene vain.
Katso sitä.
Yrjöän kohta.
Katso pimeitä nurkkia.
Mielenterveytesi on täysin sekaisin.
Entä jos ne tulikärpäset ovat jinnien näkyvä muoto?
Tietysti ovat!
Ne ovat tulesta.
Tyttöparka. -Luoja varjele.
Luoja!
Tunnen jotain! -Gülseren?
Gülseren. -Hodja on oikeassa.
Ne kuiskailevat minulle.
Mitä ne sanovat? -Ne kutsuvat minua.
Minä tulen!
Hodjako? Hän on täällä.
Kulhoko?
Ne haluavat kulhon. -Ole hyvä.
Niin?
En voi.
Ne haluavat minun…
Hemmetti! Millainen ihminen oikein olet?
Gülseren! -Hakekaa hänet. Minä…
Olet ihan hullu. Kukaan ei halua kanssasi naimisiin.
Hankin sinulle parhaan hodjan. En voi muuta.
Vein sinut sataan hoitopaikkaan ja tein voitavani.
Herran tähden. -Mitä? Et pidä mistään.
Isä, mitä kuuluu?
Paskaa. -Mitä tapahtui?
Suolabisnes on ohi. -Mikä suola?
Vastustit hopeamarjoja, joten sijoitin suolaan.
Entä sitten?
Kuorma-auto suistui mereen İzmitissä.
Mereenkö?
Miten voin olla niin epäonninen?
Entä sitten?
Kuolen, jos sanot koko ajan "entä sitten". Meillä ei ole mitään.
Entä sitten? -Lopeta luojan tähden.
Se on ohi. Olemme varattomia.
Kiitos sinun, Nazif. Hyvin tehty.
Se suistui mereen. Mitä olisin voinut tehdä?
Nazif, jos vielä puhut hopeamarjoista, suolasta tai sokerista,
vannon, että eroan sinusta.
Anna ne tänne. Minulle riittää!
Herran tähden. -Saat puhua vain jauhoista.
Silloin isä hajosi. Hän jaksoi toivoa siihen asti.
Hänestä oli tullut hyvä kauppias, ja hän yritti auttaa meitä.
Mutta se ei onnistunut. Isän unelmat sulivat suolaiseen mereen.
Tein sinulle juustoleivän.
Rakastan sinua.
Olisinpa entinen itseni.
En olisi ennen antanut hänen tehdä sinulle näin.
Olet yhä sama ihminen. Älä huoli siitä.
Ei, kulta.
Olen enää kalpea muisto itsestäni.
Joitko rakia? -Ole hiljaa.
Yritän kertoa sinulle jotain. -Hyvä on.
Kuule.
Miehen pitää toteuttaa unelmansa, tai hän on vain puoliksi mies.
En ole hyvä johtamaan yritystä.
Osaan vain virkamiehen työt.
Se paskiainen Şahin huijasi minua hopeamarjoilla.
Haluan myydä kartanon, jotta saisimme asunnon,
mutten saanut äitiäsi suostuteltua.
Hän sanoo haluavansa kuolla täällä.
Ilmeisesti suuren sulttaanin hammastikkumiehen jälkeläiset -
eivät voi asua asunnossa.
Isä, kuuntele.
Olet ainoa isäni.
Olet sankarini.
Voi, kulta.
Tarkoitan sitä,
että anna minulle anteeksi.
Isäni antoi minulle hyvän elämän.
En saanut sitä sinulle.
Älä juo rakia. Se tekee sinusta synkän.
Ensin hän vetäytyi. Sitten hän jäi huoneeseensa.
Ja sitten, monien pitkien ja synkkien juopotteluöiden jälkeen…
Kohtasin yksinäisyyden ensi kerran keskiviikkona.
Oletko nähnyt sitä läheltä?
Mitä tarkoitat?
Minä olen. Se ei vastannut kuvausta. Odotin jotain rankempaa.
Mitä tarkoitat?
Minä vain tiesin sen.
En tiedä miten, mutta tiesin.
Ei ollut yllättävää, että niin kävi keskiviikkona,
koska olen aina yksinäisempi keskiviikkoaamuisin.
Keskellä tylsää viikkoa.
Aivan yksin.
Bismillah.
Luoja, anna hänelle terveyttä.
Jumala, pelasta hänet.
Nazif?
Hazım, hän ei hengitä. Hae lääkäri. -Selvä.
Nazif?
Tänä iltana ei taida olla tulikärpäsiä.
Ne eivät pidä valoista. Ne ovat niistä liian kirkkaita.
Ne sanoivat: "Kukaan ei näe meitä."
Ne ovat oikeassa.
Kultaseni…
Minä lähden nyt.
Lähdetkö minun takiani, koska olen hullu?
Lupaan parantaa tapani.
Jätän tulikärpäsetkin.
Et ole hullu.
Joskus fiksuus on raskas taakka.
Isä, olet ainoa ystäväni.
Etkö voi jäädä?
Edes vähäksi aikaa? Mennään sitten yhdessä.
Minun pitää mennä.
Mutta tiedä, että olen aina rinnallasi.
En vain sano niin vaan tarkoitan sitä.
Olen aina sydämessäsi ja mielessäsi.
Jos olen mielessäsi, olen rinnallasi.
Kuule.
Ajattele näin.
Entä jos olisin rinnallasi mutten sydämessäsi?
Isä.
No…
Minä lähden nyt.
Rakastan sinua kovasti.
Isä…
Rakas Jumala,
haluan jutella kanssasi.
Voimmeko puhua turkkia, koska en osaa arabiaa?
Olet meidän Jumalamme, joten osaat kaikkia kieliä.
Haluan puhua siitä, kun veit isäni.
Toivottavasti et suutu.
Kuulin, ettet tykkää puhua sellaisesta.
Mutta…
Piditkö vähän liian kiirettä?
Hän olisi voinut olla kanssamme vielä vähän aikaa.
Sinulla on varmasti syysi.
Sanotaan, ettemme ymmärrä Jumalan tahtoa.
Tajuatko, miten monet puhuvat sinun puolestasi?
Tajuat varmaan, mutta…
Pidä hänestä hyvää huolta.
Hän on surkea bisnesmies.
Hän väittäisi vastaan, mutta älä anna hänelle bisnestä.
Hän on hyvä virkamies. Anna hänelle toimistotyö.
Anteeksi, sekaannun taas asioihin.
Jumala, hän on hyvä ihminen.
Olen varma, että otat hänet taivaaseen,
joten en näe häntä enää ikinä.
Koska olen hullu.
En varmaan pääse taivaaseen.
Anteeksi. Menen asiaan.
Haluan kysyä jotain itsestäni viimeisen kerran.
Suutut varmasti,
mutta minun on pakko.
Jumala, mitä minun pitäisi tehdä?
Nazif!
Levätköön rauhassa.
Isäni kuoleman jälkeen tilanne paheni.
Sitten koittivat maaliskuun 12. ja 70-luvun sisäinen valtataistelu.
Oli sanomattakin selvää, että Hazım-setä joutui vankilaan.
DEMİREL: ARMEIJA EI SAA ESTÄÄ DEMOKRATIAA
UUSI 9 ASKELEEN SUUNNITELMA YKSITYISKOULUILLE
HALLITUS LUPASI KENRAALEILLE EROAVANSA
Kotimme, jota sanottiin ennen kartanoksi,
oli nyt "vanha puutalo".
DEMOKRAATTISET YLIOPISTOT ITSENÄISYYS JA DEMOKRATIA
Vastustakaa yhdessä fasismia! Vastustakaa…
Veljet taistelivat veljiään vastaan.
Onko yllättävämpää tappaa sukulainen -
kuin joku, jota ei ole nähnyt ennen?
POLIISIA VASTUSTANEET OPISKELIJAT PIDÄTETTY
Kuka tuo on? -Veli.
Ei ole mitään väkevämpää kuin usko johonkin.
On aina parempi uskoa johonkin tuottoisaan.
Veli ei tehnyt niin. Hän oli hyvä mies.
Jos ei tiedä bisneksistä, miksi menisi mukaan politiikkaan?
Mitä te teette? Ettekö väsy pilaamaan seinäämme?
Häipykää! -Hyvä on, rouva.
Eikä ole! Pilasitte sen. Häipykää!
Hyvä on. -Viekää rojunne!
Ette te maata pelasta. Turpa kiinni! Älkää väittäkö vastaan!
Teette minut hulluksi.
Venäläiset selvästi miehittivät Afganistanin.
Ei ole muuta termiä.
Sisäinen dynamiikka vaati sitä, ja Neuvostoliitto vastasi.
Mitä tarkoitat?
Pyysivätkö afganistanilaiset tankkeja ja pommituksia?
He vaativat sosialismia.
Olisiko USA lähettänyt tankkeja kapitalismista?
Älä yritä vääristellä. -Olet puolueellinen.
Lähestymistapasi ei ole tieteellinen. -Kaverit.
Haluatteko hopeamarjoja? -Mitä?
Haluatteko hopeamarjoja? -Ei kiitos.
Suuttuisitteko, jos sanoisin, ettei Afganistanin tilanne kuulu teille?
Mitä tarkoitat? -Juuri sitä.
Meillä on muuta tekemistä, Veli. -Älä kiusaa, Nuran.
Hei, Gülseren. -Mitä kuuluu, Veli?
Nuran, haluatko hopeamarjoja? -Ei kiitos.
Mitä tällä kertaa? -"Alas…"
Miten seinän maalaus auttaa?
En tiedä. Muuten ei tapahdu mitään.
Laskutan sinua tuosta.
Olet mainoksia vastaan, vaikka et muuta teekään.
"Pelastus" maksaa 50 liiraa ja "ihmisten pelastus" 100.
Rikastuisin, jos 10 muuta käyttäisi seinää.
Et saa mitään. Seinä on nyt kansan.
Niinkö? Minä kuulun kansaan, eikä kukaan kertonut.
Takiasi elämäni on kuin Camus'n Sivullisesta.
Jos tajuat.
Milloin olet valmis? Lupasit mennä elokuviin.
Nuran, olen kiireinen. -Mitä menette katsomaan?
Ayhan Işıkin elokuvaa.
Yılmaz Güneyn.
Hehän ovat samassa elokuvassa. -Güney tukee aatetta.
Toinen vain näyttelee. -Näimme sen viime viikolla.
Muttet tajunnut sitä.
Olisiko pitänyt? Et antanut minun katsoa.
Nuran, lopeta. Luitko antamani kirjan?
Gülseren, tule sisälle. Miksi puhut anarkisteille?
En vaan Velille ja Nuranille.
Ai Velillekö? -İclal.
Veli, miksi pilaat seinämme?
Kerron äidillesi. -Minä kerron Hazımille.
Olet arvostetun vallankumouksellisen käly.
Tämä ei ole kaltaistasi. -Ole vaiti.
Juoksentelit shortseissa pari vuotta sitten.
Milloin kasvoit niin, että voit väittää vastaan?
Rouva… -Tule, Veli!
Puhun hänen kanssaan!
Poika, tämä vain vahingoittaa sinua. Olet yhä nuori.
Älä tee tätä. Ajattele vanhempiasi. Ja seinä on täynnä sotkua!
Joka päivä uusi tyhmä sanonta.
Viimeksi he kirjoittivat: "Liruttaja saa maksaa."
Älytöntä.
Kirjoitimme "kiduttaja", ja joku muutti sen.
Gülseren… -Minä vain yskin.
Oikeasti. -Se olit sinä.
Ei ihme, että sinua sanotaan hulluksi. -Veli!
Veli, ota tämä. Tuo minulle kaksi leipää.
Ota se. -Olen kiireinen, İclal.
Vai niin, Veli. Ja te sanotte tukevanne kansaa.
Kansalaisena pyysin leipää.
Miten kävi tuelle, kun yritämme ansaita leipämme?
Hyvä on. Montako? -Kaksi hyvin paistettua.
Hae ne Başakin kaupasta.
Hän on fasisti. -Jolla on hyvää leipää.
Miten niin muka fasisti? Hän vain änkyttää vähän.
Fasistit eivät hylkää änkyttäjiä.
Hän on fasisti. Häntä on varoitettu.
Hän ei änkyttänyt ennen varoitusta. Hän taisi säikähtää.
Mikä asenne. Senkin lurjus, hae leipäni!
Äkkiä. -Pidä tätä. Tulen pian.
İclal. -Niin?
Saanko ostaa tupakkaa? -Me emme polta.
Niinkö? No, me voimme polttaa ne.
Senkin vintiö. Hyvä on.
Osta halpoja. -Ostan Birinciä.
Hitto vie! Sanoin halpoja, ja hän ostaa Birinciä.
Tämä on outo maa. Halvoilla on hieno nimi.
Tiedätkö kaiken? Herran tähden.
Teen tämän loppuun, tai emme ehdi.
"Alas…"
Miten se loppuu? -En tiedä.
Se voi olla fasismi tai imperialismi.
Jätä se tyhjäksi. Veli voi tehdä sen loppuun. "Alas …ismi."
Loistoidea!
Otatko hopeamarjoja? -Ei kiitos.
Veli?
Veli!
İzzet-täti meni naimisiin pari vuotta myöhemmin.
Järjestetty avioliitto toimi hänelle.
Älä sure. Antep ei ole kaukana. Käyn kylässä.
Te kaikki lähdette.
Kaikki rakkaani lähtevät.
Gülseren, pidä huolta itsestäsi.
Tule tänne.
Menit viimeinkin naimisiin. -Niin menin.
Vuonna 1980.
Meillä oli vain pieni eläke ja pari säkkiä hopeamarjoja.
Se kävi äidin hermoille.
Jouduin naimisiin, ja marjat katosivat. Avioliitto kesti 8,5 kuukautta.
Olisitpa nähnyt äidin naaman, kun palasin. Minä näin, ja se oli tosi hassu.
Gülseren?
Mikä tuo on?
Etkö toivota minua tervetulleeksi?
Vastaa.
Se on laukku. -Entä miehesi?
Hän ei mahtunut siihen.
Se johtui tulikärpäsistä, vai mitä?
Ei.
Tajusiko hän, että olet hullu, ja heitti sinut ulos?
Väärin. -Mitä sitten?
Hän hakkasi minua.
Entä sitten?
Miten niin? -Mitä sitten? Ei sen takia lähdetä.
Hän tajusi, että olet hullu, ja veti sinua turpaan.
Ei, äiti.
Sadri suuttui, koska tiesin asioita.
Summaan avioliittomme yhdellä lauseella:
"Luulet tietäväsi kaiken, Gülseren!"
Hän järjesteli raha-asioitamme eilen eikä osannut kertoa 25:ttä 56:lla.
Hän hikoili ja oli valmis tappamaan itsensä.
Tartuin häneen ja sanoin "1 400".
Entä sitten? -Se oli minun mokani.
Ensin hän kiitti minua.
Sanoin "ei kestä", koska se oli minusta helppoa.
Sitten aloimme riidellä. -Entä sitten?
Hän sanoi: "Pidät minua tyhmänä. Luuletko tietäväsi kaiken?
Näkisit nälkää ilman minua." -Entä sitten?
Hän sanoi "hitot siitä",
enkä kuullut loppua, koska hän hakkasi minua.
Hän taisi puhua sinusta.
Entä sitten?
Miten niin "entä sitten"? Hoet vain samaa. Mitä pitäisi tehdä?
Siksikö lähdit? -Minä vannon…
Käyt joskus haudallani ja sanot:
"Entä sitten, Gülseren?
Siksikö erositte ja jätit hänet?
Mitä siitä? Ei murha ole mitään avioparin kesken."
Älä ole naurettava. Et sinä kuole. Miten kävi?
Muistatko, mitä isä sanoi?
Mitä? -Että "entä sitten" tappaa hänet vielä.
Ja hän kuoli. Anna minun olla.
Luojan tähden. Älä kiertele.
Vastaa suoraan.
Mitä? -Miten kävi?
Minä jätin Sadrin, koska en kestänyt enää lihan hajua.
Minkä? -Hän haisi raa'alta lihalta.
Oletko hullu?
Hän on teurastaja. Tietysti hän haisee lihalta!
Voi herran tähden.
Hän oli charmikas… -Äiti!
Älä sano häntä siksi.
Sano vaikka pihviksi tai pässinpalleiksi.
Mutta älä charmikkaaksi. -Gülseren.
Älä, äiti.
Luojan tähden.
Jumala minua auttakoon. Kuin puhuisin vierasta kieltä!
Jumala, auta minua pysymään järjissäni.
Sehän on teurastajan vaimo.
Entinen vaimo.
Oikeastiko?
Joo. Haluatko teetä?
Kyllä. Mitä tapahtui?
Setä…
Selitin äidille. En halua puhua siitä enää.
Äiti puhuu siitä sata vuotta, joten saat sen selville.
Joo.
Eikö sinua nykyään enää pidätetä?
He eivät ole huomanneet, että kirjoitan salanimellä.
Vallankumous on lähellä. Voimme voittaa, jos Luoja suo.
"Jos Luoja suo?"
Tarkoitin toivottavasti. -Panetko toivosi Jumalaan?
Tiedätkö… -Mitä?
Luulin, että poltit kirjani, kun minut pidätettiin.
Sitten löysin… -Ne ovat turvassa.
Mutta İclal pisti ne säkkiin ja… -Antoi minulle.
Poistin kannet ja vaihdoin niihin Kürşat-enon kirjojen kannet.
Olen siitä tosi iloinen.
Minulla on kysymys, Gülseren. -Niin?
Mitä teit kirjoilleni? Laitoitko niihin kommunistin kirjojen kannet?
Kiva nähdä sinuakin, eno.
Jos en olisi lukenut kirjoja ja huomannut sisällön outoutta…
Ihme, että huomasi.
…kommunismi olisi myrkyttänyt mieleni.
Onneksi lukiessani Sayyid Qutbin teoksia -
jatkuvat kommentit "Kral Marxista" häiritsivät minua,
joten huomasin jonkin olevan vialla.
Älkää naurako.
Gülseren. -Niin?
Onko Sayyid bin Zerdichinkin kirja -
kirotun Pääloma-kirjan kansien välissä?
Sayyid bin Zerdichin?
Mikä on hätänä, Kürşat? Luit vahingossa pari hyvää kirjaa.
Ovatko Sayyid Qutbin kirjat siis pahaksi -
ja Kral Marxin Pääloma hyväksi, vai?
Karl, ei Kral. Pääoma, ei Pääloma.
Mikä moukka! -Hiljaa.
Kürşat-eno on jo muodostanut mielipiteensä -
ja lukee sitä tukevia kirjoja.
Hän ei lue oppiakseen vaan tukeakseen oppimaansa.
Näetkö, Kürşat? Hän sanoi sen hyvin. -Hazım-setä, olet samanlainen.
Näetkö, Hazım? Hän sanoi sen hyvin.
Olenko samanlainen kuin tuo kiihkoilija?
Hermostun, kun hän luulee vääräuskoista kaltaisekseni!
Häivy täältä!
Lähden Jumalan tahdosta.
Kiihkoilija. -Saisit hävetä.
Puhuin vain asioiden oikeasta järjestyksestä.
Pitää oppia ymmärtääkseen…
Onneksi en vajoa niin syvälle, että kuuntelisin teurastajan ex-vaimoa.
Aloin kirjoittaa novelleja vuonna 1938…
Gülseren.
Sattuiko se?
Mikä?
Kun hän löi sinua. Olethan kunnossa?
Olen minä, äiti.
Älä huoli siitä.
Olen vain utelias, mutta kerro totuus.
Johtuiko se tulikärpäsistä?
Hitsi… Älä viitsi, äiti.
Samana outona iltana syyskuussa en saanut unta.
Yö kiemurteli sisälläni kuin käärme.
Se oli paha merkki.
Hazım-eno? Mitä… -Hys. Auta minua.
Mitä tapahtuu?
Juntta saapui.
Mitä aiot tehdä? -En tiedä.
Minun on kai pakko paeta. Auta minua.
Älä pelkää.
Levottomuudet eivät kestä kauaa. Palaan pian.
Hazım ja Gülseren, mitä tapahtuu?
Mitä muutakaan? Kiitos lankosi tapahtui vallankaappaus.
Mitä? -Juntta tuli tänne.
Kuka hän on? Miksi näin myöhään? -Minulla ei ole aikaa.
Minä lähden. Hyvästi.
Minne menet? -En voi kertoa, İclal.
Voi taivaan tähden.
Pidä huoli äidistäsi. Tiedät, että rakastan sinua.
Olet hyvä tyttö.
Minne menet? Luulin vallankumouksen alkaneen.
Karkaatko heti, kun näet urheat sotilaamme?
Voisit piiloutua. Mene Moskovaan. -Painu helvettiin!
Painu Moskovaan!
Myrkytit maaperän.
Pyhä Turkin kansa, Turkin asevoimat ovat päättäneet -
täyttää lainmukaisen velvollisuutensa -
suojellakseen Turkin tasavaltaa kansan puolesta ja ottaa vallan käsiinsä.
Äiti?
Mikä ihana ääni.
Se on rauhan ääni.
Jos Luoja suo, voimme viimein nukkua rauhassa.
Kuka se on? Toivottavasti ei mitään pahaa.
Bismillah. -Luojan kiitos, että tulitte.
Kürşat Tümer. -Tarvitaanko minua todistamaan?
Oletteko Kürşat Tümer?
Olen, mutta… -Vie hänet.
Tämä on erehdys.
Älkää vastustako. -Mitä oikein teette?
İclal! Seis. İclal!
Kürşat! -Olen muslimi ja uskollinen valtiolle!
İclal! -Kürşat!
Älkää, taivaan tähden! -Mitä hän teki? Minne viette hänet?
Tämä on erehdys!
Kansanedustajat ja senaattorit, joiden pitäisi edustaa kansaa,
ovat seuranneet tapahtumia -
ottamatta yhtään vastuuta -
vain suojellakseen omaa etuaan.
MAAHANMUUTTAJAT SAAVAT OSUUTENSA MARSHALL-AVUSTA
VASEMMISTOLAISIA TUTKITAAN YHÄ
1982 TUKHOLMA
Setä lähetti tämän postikortin kaksi vuotta myöhemmin Tukholmasta.
Lumisesta pohjolasta.
Se on traaginen tarina hänen paostaan.
Pakolainen -
kaipaa jopa maansa vankiloita.
Kürşat-eno oli vapauduttuaan eri ihminen.
Hän oli hiljainen -
ja vietti kuukausia huoneessaan lukien ja rukoillen.
Minne menet, Kürşat?
Etsimään Jumalaa.
Yksin ja kysymättä keneltäkään. -Miten aiot tehdä sen?
Gülseren.
Jumala suojelkoon sinua.
Sinä löydät Jumalan.
On kaunista vain etsiä häntä.
80-luvun koittaessa -
äiti ja minä asuimme yksin perimässämme kartanossa.
Tuossa olen töissä kollegojen kanssa. -Aloitit viimeinkin työnteon.
Halusin saada rahaa ja päästä äidin nalkutuksesta.
Saatoin myös olla 80-luvun äkkirikastumishuijausten uhri.
Halusin vain saada yhteyden ympärilläni olevaan elämään.
Laitoin sinä päivänä jopa meikkiä.
Kuka siellä?
Voin kertoa, mutta ette tunne minua.
Sanokaa vain "sisään".
Sisään.
Hei.
Gülseren Biröz. -Somer Yoğurtçuoğlu.
Hauska tavata.
Nimeni on Somer, ei Soner.
Hermostutatte minua jo.
Kaikki sanovat ennen pitkää Soner.
Haluatteko istua? -Kyllä.
Tykkään istua siinä missä muutkin. Menen joskus jopa makuulleni.
Ette istunut. -Aivan.
Minä tästä…
Muut maat eivät varmaan pidä yhtä paljon istumisesta kuin me, vai mitä?
Me istumme aina. Käymme kylässä, jotta saamme istua.
Ulkomaalaiset kysyvät toisiltaan, missä asuvat.
Me kysymme, missä istumme.
Tykkäämme istua. Miksiköhän?
Siksi varmaan pakaramme ovat vahvimmat lihaksemme. Uskon niin.
Entä jos nousisimme seisomaan ja…
Pakaramme?
Niin.
Eivät minun. Anteeksi. Puhuin yleensä pakaroista.
Koska istumme jatkuvasti, pakaramme ovat tosi…
Neiti, pyysin teitä istumaan,
en puhumaan pakaroistanne, luoja nähköön.
Olen hermostunut ja puhun liikaa.
Tulin ilmoituksenne takia. Etsitte sihteeriä.
Jos paikka on vapaa, haluan hakea sitä.
Tiedättekö kirjoituskoneista? -Joo, niillä kirjoitetaan.
Tarkoitan, osaatteko käyttää sellaista.
Ymmärrän. En.
Jos saan mahdollisuuden, kirjoitan tuossa tuokiossa varpaillanikin.
Vitsi. En oppisi sitä.
Hyvä neiti, en pidä vitseistä.
En muista kertoneeni vitsiä sitten yläkoulun.
En vitsaile. En pidä vitseistä enkä naura niille.
En välitä siitä, miten Nassreddin Hodja kaatoi jogurttia järveen.
En yrittänyt olla vitsikäs. Minä vain hassuttelin.
Kuten sanoin, haastattelu on ensimmäiseni. Anteeksi.
Mitä teette?
Olen kotirouva. -Missä talossa olitte töissä?
Mitä? -Se oli vitsi.
Vitsi.
Osaan kertoa niitä mutten pidä niistä.
Sanoitte olevanne kotirouva, ja keksin vitsin.
"Missä talossa olitte töissä?" Se oli selvästi vitsi.
Osaan kertoa vitsejä mutten tahdo.
Ymmärrän.
Se on vaikeaa, mutta ymmärrän. Kaikkien ei tarvitse pitää vitseistä.
Meille kerrottiin vitsejä Temelistä ja Fadimesta.
Riittää. Ne eivät ole hauskoja. Kukaan ei naura. Fadime ei ole hauska.
Keitä he ovat?
Fadime, herra.
Temelin vaimo.
Heille sattuu kaikkea hassua. Niitä sanotaan vitseiksi.
Neiti, etsimme kokenutta virkailijaa.
Aivan. "Kokenut" oli ilmoituksessa isoin kirjaimin.
Niin isoin, että näytti siltä,
että etsitte ketä tahansa kokenutta, joka sattuu olemaan virkailija.
Neiti, vitsailette edelleen.
En vitsaile. -Älkää.
En oikeasti. Anteeksi, jos vaikutti siltä.
Ajattelen kuolleita sukulaisiani, jotta voin olla vakava.
Kuka on kuollut?
Kuollut, eloton.
Tiedättehän? -Oletteko hullu?
Minulla on kokemusta psykiatriasta. Suosittelen sitä.
Olen parantanut neljä psykiatria.
Pitäisikö minun palkata joku,
joka puhuu pakaroiden vahvistamisesta istumalla,
käy psykiatrilla,
on kokematon eikä osaa käyttää kirjoituskonetta?
Pitäisi.
Voitte aloittaa huomenna. -Kiitos paljon.
Uskomatonta. Joku sai minut nauramaan ensi kerran 15 vuoteen.
Minä nauroin juuri.
Niinkö? -Niin.
Nauroin taas.
Kasvolihakseni eivät toimi vuosien nauramattomuuden jälkeen.
Siksi minä…
Olette oikeassa. Poskenne eivät liiku.
Laskekaa leukaa.
Noin juuri. Vähän sivummalle.
Vielä vähän. -Kumpaa puolta?
Molempia. Tai näin…
Lisätkää ääni myöhemmin. Onnistutte kyllä.
Vähän sivummalle. -En pysty siihen.
En tykkää asioista, joihin en pysty.
Aloitin työt ja olin kiireinen. Tulin toimeen kaikkien kanssa.
Mutta kieroutuneen kohtaloni ansiosta kaikki meni taas pieleen.
Mitä tapahtui? -Yritys vääristeli vientiraportteja.
Poliisi teki toimistoon ratsian.
Omistaja pakeni. Minulta ei onnistunut mikään.
Saanko kysyä henkilökohtaista asiaa? -Kyllä.
Rakastuitko ikinä?
Se ei kuulu sinulle, mutta vastaan silti.
Tavatessani hänet olin lähellä menettää toivoni.
Hei, neiti.
Niin? -Pudotit appelsiinin.
Kiitos. Otan sen.
Ole hyvä.
Kassissa oli reikä. Painovoima…
Niin varmasti.
Se on sinulle. Pidä se.
Kiitos. -Ei kestä.
Voinko auttaa kassien kanssa?
Äiti haluaisi, että vastaan kieltävästi.
Mutta? -Mutta käsiäni väsyttää.
Olisi kiva, jos pelastaisit minut.
Noin. -Onko se liian raskas?
Ei lainkaan. Pidän ne turvassa.
Yritän aina arvata niiden nimet, jotka tapaan. Olen surkea siinä.
Vaikutat minusta Tunalta tai İlhanilta.
Olen Dündar.
Hauska tavata. Olen Tijen. -Samoin, Tijen.
Vitsi. Olen Gülseren.
En näytä Tijeniltä, vai näytänkö? En tosiaan.
Varo! -Olen kunnossa.
Voin ottaa sen. -Anteeksi, jos se näytti tahalliselta.
Eihän se ole liian raskas? -Ei lainkaan.
Mitä on 28 kertaa 41? -Se on 1 148.
Mistä tiedän, onko se oikein?
Laske se kynän ja paperin avulla. -Aivan.
Mikä hassu appelsiini.
Se löysi reiän, putosi ja löysi Dündarin.
Valitettavasti keskustelun parhaassa kohdassa saavumme naapurustooni.
Onko raja tässä? -Ei vaan tässä, muttei enää askeltakaan.
Vain yksi. -Tässä.
Selvä. -Se on siinä.
Jos jatkamme, päädymme lehteen. "Gülseren oli komean herran seurassa."
Oliko outoa, että sanoin sinua komeaksi?
En ole hyvännäköinen. Olen tosin viehättävä.
Vai olenko? En ole varma.
Olet.
Olisi ikävä kärsiä yksipuolisen rakkauden seuraukset.
Liian varhaista, vai mitä?
Uskotko rakkauteen ensisilmäyksellä?
Uskon.
Niinkö?
Kassit… -Aivan.
Unohdin ne. -Niin.
Otan… -Varo, siinä on reikä.
Se voi pudota. -Selvä.
Noin. Tämä on minun. -Pidä se, hyvä herra.
Kutsunko sinua herraksi? -Älä.
Pidä se sitten. -Minä pidän.
Älä ylitä rajaa. -Selvä. Jään tähän.
Hyvä on.
Mitä on 95 kertaa 42? -3 990.
No niin…
Entä 85 kertaa 68? -5 780.
Pikku hetki.
Voitin tällä kertaa.
Et voittanut. Laskit ne väärin yhteen. Kakkonen pitää siirtää.
Teen mielessäni asioita, joita et osaa edes kynällä ja paperilla.
Minä luovutan.
Mitä voisin tehdä? En ole ennen tavannut noin älykästä naista.
Älystä ei ole hyötyä. Olen kuin kävelevä kertotaulu.
Tapasit hyvin älykkään naisen -
ja pidät häntä kädestä.
Tiedän sen.
Oletko nähnyt tulikärpäsiä?
Tietysti olen.
Vanhan kotimme takapihalla oli paljon niitä.
Jos se on totta,
meitä ei tuonut yhteen appelsiini vaan itse Jumala.
Keräsimme niitä joskus purkkeihin.
Se… Etpä olisi tehnyt niin.
Olemme tainneet rakastua, vai mitä?
Jos sinun ajattelemisesi on rakkautta… -Älä kysy mitään.
Ajattelen sinua. -Älä viitsi! Aioin…
Luulin, että suutuit.
Kyllä, me rakastuimme.
Vain kolme viikkoa ennen kuin menet armeijaan.
Kuinka pitkäksi aikaa? -18 kuukaudeksi.
Joten…
Jos ajattelen sinua 10 kertaa päivässä, se tekee 5 400 kertaa sinä aikana.
Se on paljon.
On se.
Teetkö sen tahallasi? Olisit voinut tehdä sen aiemmin.
En tiedä. Minä opiskelin.
Eikö ole täydellistä, että elämässä -
mikään ei ole täydellistä?
Toivottavasti kukaan ei suutele kättäsi. Siis tällä tavalla.
Samoin. Siis tällä tavalla.
Syödäänkö?
Hyvä on. Minä päästän irti.
Selvä. -Syödään.
Mitä on 73 kertaa 64?
4 672.
Tänä iltana on paljon tulikärpäsiä.
Voisimme sanoa niitä tähtikärpäsiksi.
Aivan.
On vähän kosteaa. Älä vilustu. -Pärjään kyllä.
Tule lähemmäksi.
En pääse tämän lähemmäksi. -Tule kainalooni.
Silloin sinua ei palele.
Jos teen, kuten pyydät…
Mikä on ongelma?
Olisin käsivarsillasi.
Käsivarsillani. -Niin.
Se on tuhmaa.
Makaisin jonkun käsivarsilla.
Jäisin kiinni siitä.
Selvä. Älä sitten makaa, mutta…
Laita pääsi rinnalleni.
"Laita pääsi rinnalleni." Se on kiltisti sanottu.
Se sopii.
Äiti tappaisi minut silti, jos näkisi meidät, mutta…
Tule sitten. -Hyvä on.
Näin. -Näinkö?
Niin. -Selvä. Jos istun näin…
Laitan käteni ympärillesi, jotta voimme halata.
Annetaan signaali.
Huulesi ovat lämpimät.
Mitä? -Ei mitään.
Mitä sitten tapahtui?
Hän kuoli viidennen kirjeensä jälkeen.
Hänet ammuttiin taistelussa. -Ai.
Älä ylläty.
Rakkaani kuolevat varhain. Se on perinne.
Dündar…
Hän oli lyhyt mutta hyvin kaunis tarina.
Kuin silloin, kun kuulee radiossa tosi hyvän laulun,
mutta se loppuu, kun sen laittaa isommalle.
Se oli sellaista.
Tai ehkä se sai puoliksi kirjoitetun tarinan -
kestämään koko eliniän.
Tällä sivulla ovat perheemme televisiot.
Tuo oli ensimmäinen.
Tuo oli väritelevisio.
Tuo oli viimeinen väritelevisio.
Gülseren.
Pois edestä! En näe! -Älä!
Luojan tähden!
Lopeta!
Äiti, älä lyö minua. -Pois edestä!
Häivy! -Pölynimuri ei toimi.
Luojan tähden.
Se ei toimi. -Nyt on huono hetki.
Siirry!
Nosta se, äiti.
Hyvänen aika sentään.
Imuroitko jo tästä? -Imuroin.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi!
HYVÄÄ UUTTAVUOTTA
Tervetuloa sirkukseen, joka on vuoden 2000 Turkki.
TOISEN LUOKAN HOTELLI
2000-luvulle mennessä -
hammastikkumiehen kartanon huoneita vuokrattiin.
Siitä tuli hullun Gülserenin majatalo.
GÜLSERENIN MAJATALO
Hei, Televole!
Ne eivät ole täällä. On aurinkoista, sateista ja pilvistä yhtä aikaa.
Kuin tuomiopäivän merkki.
Hullutellaan vähän. Haastattelu on liian vakava.
Siirry. Yritämme katsoa.
Te ihanat ihmiset,
jotka tuijotatte tätä laatikkoa kuin noiduttuina -
ja täytätte päidenne tyhjiön moskalla…
Tervehdys!
Toivotan tervetulleeksi katsojamme -
alkaen äidistäni rakkaudella sydämeni pohjasta.
Olemme jälleen edessänne -
ja tarjoamme rappiota, jota kutsumme viihteeksi.
Anna minun kaikki kestää.
Ulos talostani! Poikani palaa Saksasta.
Ole jo hiljaa.
Hän on oikeassa. Tuijotamme sitä kuin ääliöt.
Ihmiset kulkevat valoa kohti. Vai mitä, äiti?
Joskus se on hyönteinen, joskus televisio.
Ole luojan tähden hiljaa, Gülseren. Saan sydärin ja sinä rangaistuksen.
Isä ja minä puhuimme rangaistuksesta.
Minua rankaistiin jo sinulla.
Puhutko yhä?
Äiti, tuijotat koko päivän puhuvaa laatikkoa.
Ei puhuminen sinua kiusaa vaan minä.
Gülseren, pidä jo turpasi kiinni!
Hyvä yleisö, koska olen kiltti lapsi, tottelen äitini pyyntöä -
ja suljen suurimman melunlähteen. Hyvää yötä.
Mitä hittoa? -Mitä sinä teet, Gülseren?
Muutut päivä päivältä pahemmaksi.
Gülseren! Minne viet television?
Rauha ja hiljaisuus ovat hyväksi. -Luojan tähden! Gülseren!
Hemmetti! -Anna se takaisin!
Minne viet sen? Pysäyttäkää hänet.
Vannon…
Hemmetti, Gülseren!
PARKKIPAIKKA
Mitä hittoa?
Miksi olet kartanomme edessä? -Kuka niin sanoo?
Valtio. -Pidä huoli omista asioistasi.
Miten voin, kun valtaatte pihani?
Olen lyhytpinnainen. -Olen vielä lyhytpinnaisempi.
Häivy nyt. -Älä koske minuun.
Häivy! -Ei.
Mitä tarkoitat? Tämä on parkkipaikka.
Eikä ole vaan kartanomme! -Napatkaa hänet!
Hän on hullu.
Täysi sekopää.
En tahdo teikäläisiä tänne.
Meillä oli vain yksi viihdemuoto, ja hän heitti sen menemään.
Poikani palaa Saksasta. Häipykää!
Ole jo hiljaa.
Olen iloinen, että olet täällä.
Selitin tilanteen ihastuttavalle äidillesi.
Poikani palaa Frühstückistä.
Häipykää. -Häivymme kyllä, Nevzat.
Miksi lähtisimme? Tämä on kotimme. Hän voi lähteä!
Leiki mukana, äiti.
Nevzat, mene huoneeseesi.
Hyvä on. Minä menen, mutta teidän pitää häipyä.
Hyvä on. -Mennään.
Mitä vaatteillesi tapahtui? -Ei mitään. Tappelin vähän.
Niinkö? -Niin.
Ei kai sinusta tullut anarkistia kuten Velistä?
Annoin hänelle rahaa, jotta hän ostaisi minulle leipää.
Se riiviö ei tuonut leipää eikä vaihtorahoja.
Alkoikohan hän polttaa?
Miten Veli liittyy tähän?
Riitelin parkkipaikan riiviöiden kanssa.
Miksi? Meillä ei ole edes autoa. -He ovat talomme edessä.
Olen hyvästellyt kaikki.
Tätini, enoni, Hazım-setäni,
isäni…
Kaupunki on liian täynnä väkeä, äiti.
Entä sitten? -Hei!
Älä aloita taas. -Sinä…
Luoja lähetti sinut rangaistuksekseni.
Tiesin sen, kun jätit charmikkaan… -Älä sano sitä.
Lihalta haisevaa miestä ei voi sanoa charmikkaaksi.
Voipas. -Eikä voi!
Voin ja sanon!
Hän oli charmikas, charmikas, charmikas!
Teet minut hulluksi.
Minäkö muka? Olit syntymähullu.
En ole hullu. -Oletpas.
Enkä ole! -Olet.
Olet yhtä hullu kuin hän oli charmikas… -Turpa kiinni!
Miksi sulkisin sen?
Olet puhunut tulikärpäsille 50 vuotta.
Olet syöttänyt niitä 50 vuotta!
Mitä se on ellei hulluutta?
Sinä…
Jos olisit järkevä, meille ei olisi käynyt näin.
Katso meitä, Gülseren!
Katso nyt meitä!
Ymmärrän, että jätit teurastajan,
mutta miksi ajoit pois pojan Beypazarısta, joka…
Taivaan tähden, älä aloita.
Hänkin oli charmikas. -Älä sano niin!
Hän oli oikeasti charmikas.
Se johtuu tulikärpäsistä.
Painukoot helvettiin ja sinä myös!
Onko ketään muuta, joka puhuu tulikärpäsille?
Onko? -Oli!
İzzet-täti näki ne!
Samoin Dündar!
Isä uskoi minua!
Koska synnyit sokeana, et nähnyt niitä.
Valitit ja mumisit koko elämäsi.
Rakkaudenpuutteesi kahlitsi meidät.
Et ikinä suukotellut tai rakastanut meitä.
Et ikinä sanonut rakastavasi minua. Et kertaakaan.
Et ikinä itkenyt.
Sinulla ei ole kyyneleitä eikä sydäntä.
Siksi sinä et kuole.
Kaikki kuolivat, äiti. Silti elät yhä.
Vahdit tuskaamme ja kärsimystämme.
Rakastan sinua, äiti! Mikset jo kuole?
Rakastan sinua! Kuole jo!
Äiti.
Nukutko sinä?
Äiti, nukutko sinä?
Saanko istua tähän?
Rakastan sinua, äiti. Nuku vain.
Maailman ainoa äiti, joka ei pidä suukoista.
Vain näin voin antaa sinulle suukon. Salaa.
Rakastan sinua, äiti.
Nuku vain.
Käyn katsomassa tulikärpäsiä ja palaan.
Oletteko nähneet tulikärpäsiä?
Tulikärpäsiäkö?
Oletteko nähneet tulikärpäsiä? -Mitä?
Tervetuloa kanavallemme We're The Talent!
Minulla on taas uskomattomia uutisia.
Gülseren hämmensi meitä,
koska hän osasi kertoa nelilukuisia numeroita päässään -
ilman apuvälineitä.
Luulimme yllättyvämme ja lähtevämme, mutta jäimme sinne.
15 936 964.
4 156 kertaa 3 529? -28 655 055.
KIITOS KUN KATSOIT!
Olet nyt kuuluisa, Gülseren. Trendaat Top 10:ssä.
Sinua sanotaan kommenteissa rouva Einsteiniksi.
Voimmeko kuvata toisenkin? "Gülseren vastaan Einstein."
Mitä tuo tarkoittaa? -Einstein teki niin.
Ai niin.
Huono idea.
Kaikki katsovat sinua ja hämmentyvät.
Kuka tietää, ehkä jotkut meistä jopa ymmärtävät sinua.
On helpompaa hämmentyä kuin ymmärtää.
On hyvästien aika.
Etsin hyvän paikan -
ja pidän hautajaiset yhdelle.
Hautaan kaikki rakkaani.
Vain Luoja tietää, miten meidän käy,
mutta alut kuuluvat meille.
Lamput säteilevät valoa,
mutta tulikärpäset valaisevat.
No niin.
Tekstitys: Petri Nauha