Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫ג׳יין, צאי לסיור שלך.‬ ‫אני אחליף אותך בקבלה.‬
‫אני יוצאת.‬
‫כאן הבלש ווייד רולינס, משטרת פורטלנד.‬
‫תשאירו שם ומספר ואחזור אליכם ברגע שאוכל.‬
‫בלש…‬
‫זאת שוב אנדריאה בואן.‬
‫סליחה.‬
‫אני יודעת שהשעה מאוחרת,‬ ‫אבל תחזור אליי כשתוכל.‬
‫אני אעריך את זה מאוד.‬
‫אני פשוט ממש מפחדת, ו…‬
‫אני מרגישה כאילו הוא עדיין מסתכל עליי.‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫בלש?‬
‫אנדריאה, זה סוף העולם.‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫מישהו! לא!‬
‫היי, סליחה. היה לי בקבוק יין,‬
‫אבל שתיתי אותו,‬ ‫אז הבאתי לך את העציץ הזה,‬
‫והרגע קלטתי שהוא נבול.‬
‫התקשרתי אלייך חמש פעמים.‬ ‫-מה קרה?‬
‫ג׳ן, בריאן פה.‬
‫אני יודעת. סליחה.‬
‫אמרת שלא תבואי, אז סקוט הזמין אותו,‬
‫ולא היה לי מושג. אז…‬
‫כן, אני יכולה פשוט…‬
‫להגיד לכולם שאת לא מרגישה טוב, את יודעת?‬
‫נראה לי שאני צריכה כוס יין.‬
‫היי, ג׳ן!‬
‫היי, סקוטי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫כן, הוא מצטער.‬
‫אתה לא צריך להתנצל.‬ ‫-הוא כן.‬
‫היא אמרה לי לפני שבוע שלא תבואי,‬ ‫אז זאת אשמתה.‬
‫איחס. תפסיק.‬
‫אתה לא מבין מה קורה, אז לך מפה.‬
‫טוב. ממש חמוד.‬ ‫-אוהב אותך.‬
‫זה ד״ר מיד.‬
‫היי. ד״ר מיד.‬
‫היי.‬
‫זאת ג׳ן.‬
‫ג׳ן המפורסמת.‬
‫כן. אני ג׳ן המפורסמת, מתברר.‬
‫קולין מיד. נעים מאוד.‬
‫הוא קסום. שינה את חיי.‬
‫השגתי את הקידום…‬ ‫חודש אחרי שהתחלתי לעבוד איתך?‬
‫ואת הבית הזה.‬
‫ממש כדאי לך להיפגש איתו.‬
‫מה? כולם צריכים טיפול.‬
‫כאילו… ככה אומרים.‬ ‫-את יודעת איפה המלקחיים לקרח?‬
‫ליד הדלי של הקרח, סקוט.‬ ‫-לא, הם לא שם.‬
‫מותק, ברצינות… כל פעם מחדש!‬
‫שמתי אותם ליד הדלי של הקרח.‬
‫זה לא… אני לא יודע…‬
‫לא ידעתי שמותר למטפלים לבלות עם מטופלים.‬
‫טוב…‬
‫אני מקפיד על הכללים 99 אחוז מהזמן.‬
‫אולי 95.‬
‫היה נעים להכיר.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיי הבית החדש שלך.‬
‫הבית החדש שלי!‬
‫אז בריאן, איך פוגהורן?‬
‫מה זה פוגהורן?‬
‫זה שם מטופש, זה מה שזה.‬ ‫-אבל מה זה?‬
‫החבר׳ה יצרו תוכנה חדשה‬ ‫לאיזה טכנאי סאונד ידוע.‬
‫עזרתי קצת בכתיבת הקוד.‬
‫מה איתך, ג׳ניפר?‬
‫סליחה, מה?‬
‫לא, אני רק…‬
‫במה את עוסקת?‬
‫אני בין עבודות כרגע.‬
‫היא סתם מצטנעת.‬
‫ג׳ני היא מהנדסת תוכנה מעולה.‬
‫מרשים.‬
‫אז… עבדתם פעם ביחד?‬
‫בריאן!‬
‫יש בזה שומשום?‬
‫אלוהים… בריאן, אני נורא מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה היה ממש לא לעניין‬ ‫אם היית מת בבית החדש שלנו.‬
‫אתה יודע מה? נראה לי שאניח את זה כאן,‬
‫רק ליתר ביטחון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫ג׳ניפר.‬
‫כן?‬
‫אני זז, אבל רציתי להשאיר לך את זה.‬
‫למקרה שאת מעוניינת.‬
‫טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫גם לך.‬
‫אובר?‬
‫כן.‬
‫״ויולה תגיע בעוד תשע דקות״.‬
‫תודה שהצלת את חיי.‬
‫על לא דבר.‬
‫לילה טוב, ג׳ני.‬
‫לילה טוב.‬
‫ג׳ני?‬
‫כן?‬
‫נורא השתדלתי לא להציק לך, אבל…‬
‫אני חושב עלייך כל הזמן, ואני פשוט…‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫לא ביקשתי שתתרחק בגלל שאתה מציק לי.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫ואל תגיד דברים כאלה.‬
‫כשאתה אומר דברים כאלה,‬ ‫אתה מצייר אותי בתור האיש הרע,‬
‫ואני לא האיש הרע.‬
‫אתה לא האיש הרע. אני לא אומרת את זה.‬
‫אני רק… אני לא…‬
‫אלוהים, מה אני אומרת? אני לא יודעת.‬
‫אפשר להקפיץ אותך הביתה?‬
‫אני לא חושבת שזה רעיון טוב…‬ ‫-זה רק טרמפ, ג׳ני.‬
‫- לא רציתי להעיר אותך.‬ ‫אתקשר אחר כך. ב. -‬
‫שכבתם?‬
‫את רוצה לחזור אליו?‬
‫לא.‬
‫אני סתומה.‬
‫אלוהים, אני הכי סתומה…‬ ‫-אלוהים.‬
‫את לא סתומה, את רק…‬
‫את…‬
‫את לא מאושרת.‬ ‫-כן. אף אחד לא מאושר.‬
‫לא. אני מאושרת. סקוט מאושר.‬
‫ורוב הזמן, סליחה שאני אומרת לך את זה, אבל…‬
‫בריאן מאושר.‬
‫איך אני אמורה להגיב על זה?‬
‫אני מציעה שתיפגשי עם ד״ר מיד.‬
‫מי זה ד״ר מיד?‬ ‫-המטפל שלי.‬
‫אלוהים, ג׳ינה…‬ ‫-נפגשתם אתמול במסיבה. החתיך.‬
‫לא.‬ ‫-בחייך.‬
‫תקשיבי לי, טוב? את מתבודדת.‬
‫את מובטלת. אל תעמידי פנים שלא. ו…‬
‫שכבת עם ארוסך לשעבר.‬
‫חייך הם מערבולת של חרא כרגע.‬
‫איזה כיף.‬
‫את מוכנה ללכת בשבילי? בבקשה?‬
‫בסדר. פעם אחת.‬ ‫-יופי.‬
‫כי קבעתי לך תור בשישי.‬
‫היית צריכה לראות אותי כשהתחלתי איתו.‬
‫סליחה?‬
‫אני תולשת שיערות.‬
‫הפרעה טורדנית־כפייתית.‬
‫לא משנה למה באת הנה,‬ ‫ד״ר מיד יפתור את זה.‬
‫כן.‬
‫הוא מחכה לך.‬
‫בסדר. כן.‬
‫וואו, כמה…‬
‫נעים פה.‬
‫ג׳ניפר.‬
‫רק מאכיל את הקטנצ׳יק.‬
‫ידעת שגידול דגי נוי‬ ‫מפחית לחצים ומוריד את לחץ הדם?‬
‫לא, לא ידעתי.‬
‫כך לפחות שמעתי. מי יודע אם זה נכון.‬
‫אבל הם באמת מרגיעים אותי.‬
‫אני שמח שהחלטת לבוא.‬
‫והנה אני.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא מרגישה מוטיבציה לעשות משהו.‬
‫אני בטח צריכה להפסיק לשתות.‬
‫אני בטח צריכה להתעמל יותר.‬ ‫אני בטח צריכה…‬
‫לישון שמונה שעות כל לילה.‬
‫ג׳ניפר,‬
‫הרגלים שליליים נובעים מבעיות עמוקות יותר.‬
‫תמיד יש שורש לבעיה.‬
‫מהו אצלך?‬
‫לא יודעת?‬
‫זו הייתה שאלה?‬
‫כן?‬
‫ספרי לי עלייך ועל בריאן.‬
‫הוא נחמד. הוא מתוק. הוא מצחיק. הוא חכם.‬
‫הוא בריאן. לא יודעת.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫נפגשנו באוניברסיטה.‬
‫גרנו יחד. עבדנו יחד. זה היה עניין שלם.‬
‫הייתה לי הפלה טבעית.‬
‫בעצם, הייתי בחודש השישי,‬ ‫אז זאת הייתה לידה שקטה.‬
‫שמו היה דניאל.‬
‫זכיתי לבלות איתו 33 דקות.‬
‫בריאן ואני היינו מאורסים, ו…‬
‫לא הצלחנו להסתדר אחרי זה, אז…‬
‫את עושה משהו אחרי זה?‬
‫לא.‬
‫ניסית פעם טיפול בהיפנוזה?‬
‫לא. לא ניסיתי.‬
‫למה השיפוטיות?‬
‫אני לא אחת כזאת שמוותרת על שליטה.‬
‫אז אני אוותר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל זה מה שיפה בטיפול בהיפנוזה:‬
‫רק את יכולה לשלוט בתת־מודע שלך.‬
‫אז את בשליטה כל הזמן.‬
‫וזה כלי מצוין לאנשים שחוו…‬
‫טראומה.‬
‫בתרחיש הכי שלילי, זה יגרום לך להפסיק‬ ‫להשמיד את האצבעות המסכנות שלך.‬
‫לא יודעת.‬
‫היה לי מנטור.‬
‫קראו לו ד״ר קסווייר סאליבן.‬
‫היה לו מוח מבריק. הוא נהג לומר,‬
‫״שיטות פרוזאיות שמורות לחסרי דמיון.‬
‫מי שמחפש תוצאות שיאריכו ימים‬ ‫מעז לפתוח את השכל״.‬
‫ג׳ניפר?‬
‫מה את רוצה?‬
‫אני רק רוצה להיות מאושרת שוב.‬
‫אתה יודע?‬
‫אז תני לי לעזור לך.‬
‫אני רוצה שתתרכזי באור.‬
‫תרגישי את כובד הגוף שלך‬
‫כשהוא נמס אל תוך הספה,‬
‫שריר אחרי שריר.‬
‫זה מתחיל בבהונות,‬
‫בקשתות כף הרגל,‬
‫בשוקיים, בירכיים,‬
‫כל הדרך למעלה,‬
‫עד לקצה הראש.‬
‫עכשיו,‬
‫אני רוצה שתמצאי את עצמך‬
‫ביער יפהפה.‬
‫חלפה שעה?‬
‫חשבתי ששלוש דקות.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫לא יודעת. אני לא זוכרת כלום.‬
‫איך הייתי?‬
‫אני חושב שאת יותר נוחה להשפעה‬
‫ממה שחשבת.‬
‫- כעבור שלושה חודשים -‬
‫- בריאן -‬
‫זה היה מוזר.‬
‫התקשרו אליי איך שיצאתי.‬
‫אני מתחילה בעוד שבועיים.‬
‫תעשי איתי יוגה, או סתם תשכבי שם?‬
‫זאת שוואסנה. זאת יוגה.‬
‫כמה פגישות היו לך עם ד״ר מיד?‬
‫לא יודעת. אולי…‬
‫פעם בשבוע, כבר שלושה חודשים.‬
‫ביקשתי ממנו פעמיים שיהפנט אותי.‬
‫זה לא פייר.‬ ‫גם אני רוצה לכבוש את הפחדים שלי.‬
‫זו מחמאה. כבר כבשת את כל הפחדים שלך.‬
‫ראית אותי עם עכבישים? לא נראה לי.‬
‫אני גאה בך, דרך אגב.‬
‫ג׳ניפר.‬
‫את מושלמת.‬
‫ג׳ניפר?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את נראית נהדר, כתמיד.‬
‫תודה. גם אתה.‬
‫לא ראיתי אותך כבר כמה שבועות.‬ ‫את לא מתחמקת ממני, נכון?‬
‫לא. התכוונתי לקבוע פגישה,‬ ‫פשוט הייתי עסוקה, ו…‬
‫בטח.‬
‫התקבלתי לעבודה.‬
‫מה? באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כלומר… לא היה לי ספק.‬ ‫-לא חשבת שאתקבל?‬
‫לא, לא היה לי שום ספק.‬
‫אפשר לחגוג איתך על כוס קפה?‬
‫כן, בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫עשיתי יוגה עם ג׳ינה,‬
‫ועשיתי מדיטציה אתמול.‬
‫מדהים.‬ ‫-רק לשלוש דקות,‬
‫וחשבתי רק על העציצים הנבולים שלי,‬ ‫אבל עשיתי את זה.‬
‫התקדמות, לא שלמות.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫אתה אחד כזה שקם כל יום בחמש בבוקר,‬
‫ומושלם בכל דבר.‬ ‫-ממש לא.‬
‫ואתה גם כזה שמבלה עם מטופלים שלו,‬ ‫אבל שומר על פרטיותו.‬
‫טוב.‬
‫אשחק.‬
‫אני בן 46. בן יחיד.‬
‫הייתי נשוי פעם אחת,‬
‫לאהבת חיי,‬
‫איימי.‬
‫היינו מאושרים, אבל…‬
‫היא נפטרה.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫איך אומרים? ״אם אתה רוצה להצחיק‬ ‫את אלוהים, ספר לו את תוכניותיך.״‬
‫אבל ג׳ניפר, מה שחשוב לזכור‬
‫זה שלהיות קורבן זו בחירה.‬
‫אנחנו יכולים לתת לקשיים שלנו להגדיר אותנו,‬
‫לבלוע אותנו, או…‬
‫להשלים עם היכולות יוצאות הדופן‬ ‫שיש לנו בחיים האלה,‬
‫כדי ליצור את התוצאה הרצויה לנו.‬
‫לעצמנו. אפשר?‬
‫ריס.‬
‫תודה.‬
‫טוב, מספיק דיברנו עליי.‬
‫כשדיברנו לאחרונה,‬ ‫היו לך קשיים עם בריאן.‬
‫מה קרה עם זה?‬
‫לא יודעת. התחמקתי ממנו.‬
‫כשאת נפגשת עם בריאן,‬
‫זה קשה לך?‬
‫כן.‬
‫שקלת להגיד לו את זה?‬
‫ואם תגידי…?‬
‫הוא ייפגע, כי עדיין אכפת לנו אחד מהשנייה.‬
‫יש לי הצעה, ואת לא חייבת להסכים,‬
‫אבל אני חושב שכדאי לך להסכים.‬
‫טוב.‬
‫תזמיני את בריאן לארוחה אצלך הערב.‬
‫לא.‬ ‫-למה?‬
‫יש לי אינסוף סיבות למה לא.‬
‫תאמיני לי. זה המגרש הביתי שלך.‬ ‫תוכלי להכין ארוחה טובה,‬
‫ולספר לו שאת צריכה לדבר איתו על משהו.‬
‫אני חושב שזה יעשה לך טוב.‬
‫זה לא יהיה קל, בהחלט לא,‬
‫אבל זה יעשה לך טוב.‬
‫כי ג׳ניפר…‬
‫את לא צריכה להמשיך להיות קורבן.‬
‫היי, זה בריאן. קיבלתי את ההודעה שלך.‬
‫כן, אבוא.‬
‫תגידי אם את רוצה שאביא משהו.‬
‫להתראות.‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫הלו.‬
‫היי.‬
‫היי, בריאן.‬
‫איפה האפינפרין שלך?‬
‫איפה…‬
‫היי.‬
‫זו הייתה תאונה, ג׳ן.‬
‫גם אני כמעט הרגתי אותו בחנוכת הבית שלנו.‬
‫דווקא את מנעת את זה.‬
‫אני לא זוכרת כלום.‬
‫את בטח בהלם.‬ ‫-לא, אני לא בהלם.‬
‫ברצינות, אני…‬
‫אני זוכרת שהייתי בסופר,‬
‫ואז הייתי בבית וישבתי לשולחן.‬
‫בואי. אני…‬
‫אקח אותך הביתה.‬
‫מה שלום בריאן?‬
‫סליחה?‬
‫בריאן. מה שלומו?‬
‫כמו קודם.‬
‫כמה זמן עבר?‬ ‫-שמונה ימים.‬
‫זכור לך עוד משהו מהערב ההוא?‬
‫יש סיכוי שאני אחראית‬
‫למה שקרה בערב ההוא?‬
‫למה את שואלת?‬
‫כי אני לא מפסיקה לחשוב על זה.‬
‫על ההרגשה.‬
‫הזמן החסר.‬
‫זה כמו מה שאנחנו עושים פה.‬
‫את זוכרת מה סיפרתי לך‬ ‫כשדיברנו לראשונה על היפנוזה?‬
‫שרק לך יש שליטה בתת־מודע שלך.‬
‫כן,‬
‫אבל…‬ ‫-ג׳ניפר, תקשיבי לי.‬
‫לכולנו יש פצעים כאלה,‬
‫ובכל פעם שאנחנו נותנים לעולם לנהל אותנו,‬ ‫הפצעים האלה מזדהמים.‬
‫אבל זו בחירה, שמבוססת על יציאה מהנחה‬
‫שהעולם יכול בכלל לנהל אותנו מלכתחילה.‬
‫זה אגו.‬
‫אגו שנובע מפחד.‬
‫את איתי?‬
‫אז…‬
‫מטרת העבודה שלנו היא לחסל את הפחד הזה.‬
‫אבל ברגע שאת מתחילה לפקפק בעבודה שלנו,‬
‫הפחד מנצח.‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫לתת לפחד לנצח?‬
‫לא.‬
‫אז את צריכה לסמוך עליי,‬
‫ולהמשיך בעבודה.‬
‫- שמן שומשום -‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫הלו.‬
‫ג׳ניפר,‬
‫שאי את האש.‬
‫- שמן שומשום -‬
‫- קולין מיד -‬
‫וכמובן, זו התפתחות מזעזעת.‬
‫בני המשפחה עדיין נסערים בעקבות מות בתם,‬
‫ועדיין אין להם כל מידע מהמשטרה.‬
‫ובפורטלנד מתנהלת חקירה סביב מות בתם,‬
‫שהוציאה לאחרונה צו הרחקה‬ ‫נגד הפסיכיאטר שלה.‬
‫זה כמובן משנה את תמונת התיק כולו,‬
‫מאחר והמשטרה מנסה לגלות כעת מידע נוסף‬ ‫על מה שנראה…‬
‫- הבלש ווייד רולינס סירב להגיב. -‬
‫חקר פשעים שבוצעו תחת היפנוזה‬ ‫הוא חדש במדינה.‬
‫פסיכיאטרים בוועדות טוענים כי…‬
‫- שודד ששלט במחשבות נמלט -‬
‫- היפנוזה ושחזור זיכרונות אבודים -‬
‫לא יודעת, ג׳ן. זה פשוט…‬
‫אני מבינה למה את מודאגת,‬
‫אלה לא בדיוק חדשות מנחמות, אבל אני…‬
‫זה לא נראה לי.‬
‫לא, תראי. כתוב פה, במאמר.‬
‫״אנדריאה בואן סיפרה למשפחתה‬ ‫שחוותה פרקי זמן אבודים.״ זה מה שקרה לי.‬
‫זה קרה אחרי שנפגשתי עם ד״ר מיד,‬ ‫והוא זה שהציע שאזמין את בריאן לארוחה.‬
‫זה נראה לי כמו הגזמה.‬
‫תראי את בדיקת הרקע.‬
‫עשית בדיקת רקע?‬ ‫-כן!‬
‫תראי. הכתובת היחידה שרשומה‬ ‫היא של המשרד שלו.‬
‫אין כתובת בית, אין מעסיקים,‬ ‫אין דוחות חניה שלא שולמו.‬
‫הוא היה ממש רוח רפאים עד לפני חצי שנה,‬
‫כשמישהי הוציאה צו הרחקה נגדו.‬ ‫היא מטופלת שלו,‬
‫והוא מענה אותה.‬
‫הטרדה. התעללות פסיכולוגית. התעללות רגשית.‬
‫אולי היא הייתה משוגעת.‬
‫האישה הזאת חששה לחייה,‬
‫ושלושה ימים אחרי שהיא הוציאה צו הרחקה,‬
‫היא מתה.‬
‫היה לה התקף לב.‬
‫ואם זה לא הכול?‬
‫ואם הוא עשה לה משהו?‬ ‫-טוב…‬
‫פה איבדת אותי.‬
‫מטפלים עושים למטופלים טיפול בהיפנוזה‬ ‫כדי לעזור להם להיגמל מעישון,‬
‫לא כדי לפרוץ להם למוח ולגרום להם לדום לב.‬
‫אין דבר כזה.‬ ‫-תראי! גם אני חשבתי ככה.‬
‫בשוודיה, צעירים הופנטו ואולצו למכור סמים,‬
‫וגם הם חוו בלקאאוט.‬
‫בגרמניה,‬ ‫זבדיה קנטור הופנט ואולץ לשדוד בנקים,‬
‫ויש לו פרקי זמן חסרים!‬ ‫-טוב, הבנתי.‬
‫וזה מהלילה ההוא, עם בריאן.‬
‫הוא התקשר אליי, ג׳ינה.‬
‫רגע לפני הבלקאאוט שלי.‬
‫ד״ר מיד?‬
‫אני זוכרת הכול עכשיו.‬
‫עשיתי את זה בכוונה, ג׳ינה.‬
‫לא יודעת. זו לא הייתי אני. זה היה…‬
‫אבל אני עשיתי את זה.‬
‫ואז פשוט ישבתי שם והסתכלתי.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫לא הזעקתי עזרה.‬
‫אפילו לא זזתי…‬
‫עד שיצאתי מזה.‬
‫אני לא משוגעת.‬
‫אז…‬
‫מה עושים?‬
‫היי.‬
‫תודה רבה שנפגשת איתנו,‬
‫אדוני הבלש, בהתראה קצרה.‬
‫אנחנו מעריכות את זה.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫רצינו לשאול אותך שאלות‬ ‫על אישה בשם אנדריאה בואן.‬
‫לפני חצי שנה, היא הוציאה צו הרחקה‬ ‫נגד איש בשם קולין מיד.‬
‫אני מכיר את החקירה. מה השאלה?‬
‫הקרובים שלה אמרו שהיא מתה מהתקף לב,‬
‫אבל אז ביקשו להרחיב את החקירה.‬
‫החקירה הזאת יצאה לפועל?‬
‫למה את שואלת?‬
‫מפני שד״ר מיד הוא המטפל שלנו.‬
‫משהו מוזר קורה.‬
‫למה מוזר?‬
‫יש לי…‬
‫חלומות מוזרים.‬ ‫אבל אני מרגישה כאילו הם לא חלומות.‬
‫עברת היפנוזה עם ד״ר מיד, מיס תומפסון?‬
‫קולין מיד הובא לתשאול‬ ‫שבוע אחרי מותה של בואן.‬
‫זה לא קידם אותנו.‬
‫רציתי להמשיך לחפור.‬
‫השגתי צו. השגתי את תיקי המטופלים שלו.‬
‫זה לא עזר. עצרו את החקירה עוד באותו היום.‬
‫אמרו לי לא לעבור אפילו על החומר שהיה לנו.‬
‫למה?‬
‫מיד עשה טיפול בהיפנוזה גם לאנדריאה.‬
‫זה מצחיק. שוטרים עושים את זה לעדים לפעמים,‬
‫בניסיון לגרום להם להיזכר בדברים שראו.‬
‫כשזה עובד,‬
‫זה מוביל לראיות במשפט.‬
‫אבל אם את נפגעת,‬
‫טוענת שמישהו השתמש בהיפנוזה‬ ‫בכוונת זדון, משהו כזה…‬
‫יצחקו עלייך וינפנפו אותך.‬ ‫-אז אתה לא חושב שהיא מתה מהתקף לב?‬
‫אלוהים!‬
‫ויש גם את זה.‬
‫היא קיבלה שיחה ממספר חסום.‬
‫ההתנהגות שלה השתנתה ברגע שענתה.‬ ‫-זה קרה לי.‬
‫מה היא עושה?‬
‫שמעת פעם על ״חידלון״?‬
‫לא.‬
‫זו תגובה גופנית לפחד קיצוני.‬
‫הגוף נכנס לשיתוק, קצב הלב עולה,‬
‫הנשימות מתעצמות.‬ ‫אבל אם זה נמשך זמן רב מדי, מתים מזה.‬
‫אולי, טכנית, היא מתה מהתקף לב, אבל…‬
‫הדבר שהיא ראתה במעלית הוא שגרם לזה.‬
‫אז מה אני חושב?‬
‫אני חושב שכדאי לכן למצוא מטפל חדש.‬
‫נדבר אחר כך, טוב?‬
‫כן.‬
‫ג׳ן?‬
‫הוא הפנט אותי.‬
‫מה?‬
‫מתי? ‬
‫השבוע.‬
‫דיברנו עלייך. אני…‬
‫פשוט חששת כל כך שקרה משהו עם בריאן,‬
‫והוא פשוט…‬
‫הוא אמר שהוא טעה קודם, ושהוא חושב…‬
‫חושב שזה יכול לעזור לי.‬
‫זה בסדר.‬
‫נעשה מה שהבלש רולינס אמר. נשמור מרחק.‬
‫נמצא פתרון. בסדר?‬
‫היי, ד״ר מיד. זאת ג׳ניפר תומפסון.‬
‫אני יודעת שבדיוק נפגשנו, אבל תהיתי‬ ‫אם התפנה לך איזה תור ברגע האחרון.‬
‫תחזור אליי כשתוכל. ביי.‬
‫- הקלטות -‬
‫- מגדל פירס -‬
‫ג׳ניפר.‬
‫בבקשה, תיכנסי.‬
‫שמחתי כשהתקשרת.‬
‫כן. תודה שמצאת לי מקום.‬
‫רצית לדבר על משהו מסוים?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫למעשה, זאת רק…‬
‫חרדה כללית.‬
‫בריאן עוד לא התעורר, אז…‬
‫זה קשה.‬
‫כן.‬
‫חשבתי שאולי קצת היפנוזה תעזור.‬
‫כמובן.‬
‫טוב.‬
‫- משטרת פורטלנד -‬
‫- חומר ראיות‬ ‫תיקי מטופלים של ד״ר קולין מיד -‬
‫- ליליאן דורסי -‬
‫- תעודת פטירה‬ ‫ליליאן דורסי -‬
‫תאריך פטירה, 27 בנובמבר 2019.‬
‫- אשת קשר: אחות, אדריאן -‬
‫אני מחפש את אדריאן דורסי.‬ ‫כאן הבלש רולינס ממשטרת פורטלנד.‬
‫רציתי לשאול אותך על אחותך.‬
‫- מונה זור -‬
‫תאריך פטירה, 15 ביוני 2018.‬
‫אנדריאה בואן, היפנוזה.‬
‫רצית לדבר על משהו מסוים?‬
‫חשבתי שאולי קצת היפנוזה תעזור.‬
‫כמובן.‬
‫ג׳ניפר.‬
‫כן.‬ ‫-את מהופנטת?‬
‫כן.‬ ‫-יפה.‬
‫אשאל אותך כמה שאלות,‬
‫ואת תאמרי לי את האמת.‬
‫למה באמת באת אליי היום?‬
‫כדי להקליט אותך.‬
‫ואת מקליטה אותי כרגע?‬
‫כן.‬
‫ולמה את מקליטה אותי?‬
‫כי אני רוצה לשמוע מה קורה בפגישות שלנו.‬
‫את לא סומכת עליי?‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫כי אני יודעת על אנדריאה בואן.‬
‫לכן הגעת לתחנת המשטרה הבוקר?‬
‫כן.‬
‫היית עם ג׳ינה.‬
‫אני מניח שהיא יודעת כל מה שאת יודעת.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה לך על הכנות, אהובתי.‬
‫ג׳יימס, תגיד לו שינתק.‬
‫לא, הם לא מובילים בשבע נקודות!‬
‫אני רצינית, תנתק. הם עומדים להתקשר.‬
‫- ג׳ן -‬
‫אתה רואה?‬ ‫-לא, זאת ג׳ן.‬
‫תמסור לו ד״ש ממני. תעדכן אותי.‬
‫אוקיי, טוב. שלום.‬
‫היי, אחזור אלייך. אני מחכה לשיחה מקונים.‬
‫ג׳ינה, איפה את?‬
‫אני ברכב עם סקוט.‬
‫היי, ג׳ני.‬ ‫-איפה את?‬
‫הרגע יצאנו מהבית.‬
‫תסתובבו ותחזרו הביתה.‬
‫אני באה אלייך.‬ ‫-מה? למה?‬
‫תחזרי לבית!‬
‫את חייבת לחזור. תקשיבי לי, ג׳ינה. תחזרי…‬
‫סליחה, את מקוטעת. אני לא…‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫אלה הם. אני מנתקת. נדבר.‬
‫לא, ג׳ינה! הוא יודע שהיינו‬ ‫בתחנת המשטרה. הוא יודע!‬
‫ג׳ינה?‬
‫שיט!‬
‫ג׳ינה מדברת.‬
‫ג׳ינה, זה ד״ר מיד.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל יש לך רגע לדבר?‬
‫אני בדיוק ברכב עם סקוט.‬
‫עוד יותר טוב.‬
‫ג׳ינה, זה סוף העולם.‬
‫מה זה היה?‬
‫תוריד את זה ממני.‬
‫מה?‬
‫סקוט.‬
‫ג׳ינה.‬
‫להוריד מה?‬
‫תוריד את זה, בבקשה.‬ ‫-מה? אין שם כלום.‬
‫להוריד מה? תירגעי.‬ ‫-תוריד את זה ממני!‬
‫ג׳ינה.‬ ‫-תוריד את זה!‬
‫ג׳ינה, תעצרי!‬
‫תוריד את זה!‬
‫לא!‬
‫הבלש רולינס. איזו הפתעה נעימה.‬
‫תשתה ויסקי?‬
‫ג׳ינה קלמן נהרגה בתאונת דרכים הערב.‬
‫מה?‬
‫גם בעלה.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫אלוהים.‬
‫כמה זמן היא טופלה אצלך?‬
‫לא יודע. אולי…‬
‫שמונה חודשים.‬
‫איזה טיפול עשית לה?‬
‫היא פנתה אליי בגלל…‬
‫חרדה כללית, בהתחלה.‬
‫הפנטת פעם את ג׳ינה?‬
‫כן. עשינו את זה לראשונה בשבוע שעבר.‬
‫התחלנו בקטן, אתה יודע.‬
‫בדקנו פוביה נפוצה.‬ ‫-קלאוסטרופוביה?‬
‫ארכנופוביה.‬
‫המטופלת הקלאוסטרופובית האחרונה שלי הייתה…‬
‫זו הייתה אנדריאה בואן, למעשה.‬
‫אתה יודע מה תמיד אהבתי כילד?‬
‫פאזלים.‬
‫אני בטוח שזה קשור לסיבה‬ ‫שבגללה נהייתי בלש.‬
‫לחבר את החלקים. למצוא תבניות.‬
‫זה תמיד היה המפתח.‬
‫תבניות.‬
‫עיינתי בתיקים של המטופלים שלך היום.‬
‫אלה שהשגנו אחרי מותה של אנדריאה.‬
‫דיברתי גם עם קרובי משפחה, והבחנתי במשהו.‬
‫תבנית.‬
‫אתה לא מהפנט את כל המטופלים שלך.‬
‫רק כמה, למעשה.‬
‫אנדריאה בואן.‬
‫ליליאן דורסי.‬
‫מונה זור.‬
‫יש להן כמה קווי דמיון פיזיים,‬
‫וכולן, במקרה, גם מתו.‬
‫שמת לב לזה?‬
‫לתבנית הזאת?‬
‫ג׳ינה קלמן לא תואמת את שיטת הפעולה שלך,‬ ‫אבל אני מתחיל לחשוב שייעדת לה משהו אחר.‬
‫רצית לדבר על משהו מסוים, ווייד?‬
‫כי אם לא, כדאי שאלך. כבר מאוחר.‬
‫״הבלש רולינס״ בשבילך.‬
‫תודה על המשקה.‬
‫ווייד…‬
‫טיפול בהיפנוזה מועיל מאוד נגד נדודי שינה.‬
‫רוצה לנסות? אתן לך טיפול בחינם.‬
‫חשבתי שאתה מקבל רק מטופלות.‬
‫אחרוג ממנהגי.‬
‫נגמרה לי הסוללה, לכן לא התקשרתי.‬
‫שמעתי על החברה שלך.‬
‫חשבתי שאצליח לתפוס אותו אומר משהו.‬
‫עושה משהו.‬
‫הוא היה בתחנה. הוא עקב אחרינו.‬
‫הוא חכם.‬
‫תמיד מקדים את כולם.‬
‫יש סיבה שהוא לא ניסה להפנט את ג׳ינה‬ ‫עד שהתחלת לשאול שאלות.‬
‫הוא ידע שתפני אליה. היא הפריעה.‬
‫אל תאשימי את עצמך, ג׳ן.‬
‫למה דווקא אני?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל קצת אחרי שאנדריאה התחילה לשאול שאלות,‬
‫היא מתה.‬
‫הוא עוד לא סיים איתך,‬ ‫אחרת גם את היית מתה.‬
‫השגתי את טביעות האצבעות שלו.‬ ‫אבדוק אותן ונראה אם פספסנו משהו.‬
‫יהיה לי מידע נוסף מחר.‬
‫בינתיים,‬
‫תורידי פרופיל.‬
‫בלש…‬
‫תודה.‬
‫תשתדלי לנוח.‬
‫אתקשר אלייך בבוקר.‬
‫- משטרת פורטלנד -‬
‫- תעודת פטירה‬ ‫אנדריאה בואן -‬
‫שכחת משהו?‬ ‫-שלום, ג׳ניפר.‬
‫ג׳ניפר, תפסיקי!‬
‫את לא צריכה לפחד ממני.‬
‫אני רק רוצה לדבר.‬
‫מה עשיתי שאת לא סומכת עליי?‬
‫תחשבי על זה.‬
‫הזמנתי אותך אליי. הקשבתי.‬
‫באמת, את צריכה להודות לי.‬
‫שאלתי אותך מה את רוצה,‬ ‫ואני מתאמץ מאוד לתת לך את זה.‬
‫בריאן וג׳ינה רק רצו להפריע לך‬ ‫להגשים את חלומותייך.‬
‫ועכשיו רולינס.‬
‫אל תדאגי. הוא יטופל.‬
‫כל מה שאני עושה זה בשבילך, ג׳ניפר.‬
‫ואני יודע שהיו הרבה…‬
‫ציפיות שנבנו,‬
‫אבל…‬
‫זה רק הרומנטיקן שבי.‬
‫זה כמעט נגמר.‬
‫את קרובה כל כך.‬
‫נתראה בקרוב, בסדר?‬
‫ג׳ניפר…‬
‫תירגעי.‬
‫תענה.‬
‫כאן הבלש ווייד רולינס…‬
‫נו כבר…‬
‫כשהשוטרים בדקו את טביעות האצבעות שלו,‬ ‫הם גילו את זהותו האמיתית.‬
‫הוא החליף את שמו.‬
‫ומי הוא היה באמת?‬
‫רוצח.‬
‫מבוקש בחשד לרצח בשלוש מדינות.‬
‫מה חשת כששמעת על כך?‬
‫הייתי בהלם. הרגשתי שאני יוצאת מדעתי.‬
‫הערב ב״תיקי הפשע״:‬
‫בסתיו 2014,‬
‫ויקטוריה ווילסון בת ה־17‬ ‫נעלמה מביתה בפרוורים‬
‫במטאצ׳ן, ניו ג׳רזי.‬
‫הוריה וארבעת אחיה ואחיותיה‬ ‫נותרו מיואשים ומפוחדים.‬
‫שלושה ימים לאחר מכן, גופתה נמצאה ביער‬ ‫במרחק 500 ק״מ מביתה.‬
‫אז מה קרה לוויקטוריה ווילסון?‬
‫בילי אדלר שב הביתה מבית הספר‬
‫ומצא את גופת אמו ליד שולחן האוכל,‬
‫לאחר שנורתה בראשה.‬
‫המשטרה קבעה שמדובר בהתאבדות,‬
‫אך בילי ידע שאמו לעולם…‬
‫אני לא יכול להגיד להם‬ ‫שאני חושב שמיד היה מעורב בזה.‬
‫הם לא יודעים שחקרתי את זה.‬
‫אני נורא מצטערת, רולינס.‬
‫קראת את זה?‬
‫ו…?‬
‫ויש לי רעיון.‬
‫כשג׳ינה ואני באנו אליך, אמרת משהו על זה ש…‬
‫שוטרים משתמשים לפעמים בהיפנוזה.‬
‫למה התכוונת?‬
‫אדם ירה מרכב נוסע וברח מהמקום.‬
‫עד ראה את המכונית,‬ ‫אבל לא הצליח להיזכר במספר הרישוי.‬
‫טוב… אולי הוא כן זוכר אותו.‬
‫רק לא באופן מודע.‬
‫אז…‬
‫אנחנו שולחים אותו למהפנט,‬ ‫שמנסה לעזור לו להיזכר.‬
‫וזה קביל בתור ראיה?‬
‫לפעמים.‬ ‫-ואם נעשה את זה?‬
‫ואם תשלח אותי לאדם‬ ‫שמספק לכם את השירות הזה,‬
‫והוא יהפנט אותי,‬
‫וינסה לגרום לי להיזכר בפגישות שלי עם מיד?‬
‫זה עדיין עלול לא להספיק.‬
‫הרגע אמרת…‬
‫אמרתי שלפעמים.‬
‫את יודעת כמה קשה‬ ‫להגיש כתב אישום בחשד לרצח,‬
‫ולהשיג הרשעה?‬
‫הוא כמעט הודה בפניי אתמול‬ ‫שהוא אחראי לבריאן ולג׳ינה.‬
‫הקלטת אותו?‬ ‫-ושהוא גם יתקוף אותך…‬
‫ג׳ן.‬
‫עם כל מה שיש לנו,‬
‫הנפגעות האחרות, דפוס ההתנהגות…‬
‫הוא מתכנן משהו.‬
‫אני בטוחה בזה.‬
‫אני לא יודעת מה,‬ ‫אבל איך שהוא דיבר אתמול, הוא…‬
‫בבקשה.‬
‫אני רק רוצה לנסות.‬
‫בבקשה תתעורר.‬
‫היית עם ג׳ינה.‬
‫אני מניח שהיא יודעת כל מה שאת יודעת.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫תודה לך על הכנות, אהובתי.‬
‫אקח את כל חששותייך לתשומת לבי.‬
‫ואז הוא קוטע את זה.‬
‫ג׳ן,‬
‫כמה את באמת יודעת על טיפול בהיפנוזה?‬
‫לא הרבה.‬
‫זה כלי רב עוצמה.‬
‫כשמשתמשים בו בזהירות וביושרה,‬
‫הוא יכול לשמש למטרות טובות.‬
‫אבל בידיים הלא נכונות,‬ ‫היפנוזה עלולה להיות מסוכנת.‬
‫מה את מרגישה?‬
‫יש לי…‬
‫קושי לתת אמון‬
‫במקצוע שלך, כרגע.‬
‫ג׳ן, אני מבינה שאולי זה לא שווה הרבה,‬
‫אבל את יכולה לסמוך עליי.‬
‫אני אחת מהטובים.‬
‫ואני רק אציץ פנימה,‬
‫רק כדי לראות מה התת־מודע זכר‬ ‫מהמפגשים עם ד״ר מיד.‬
‫תתמקדי בצלילו של המטרונום,‬
‫שמתקתק לפי הקצב.‬
‫תרגישי את משקל גופך‬
‫שוקע לתוך הספה,‬
‫ואני רוצה שתשחררי את הכול.‬
‫תני לעולם סביבך להאט.‬
‫ג׳ן, את שומעת אותי?‬
‫כן.‬
‫אני רוצה שתספרי לי את כל מה שאת זוכרת‬
‫מהמפגשים שלך עם ד״ר קולין מיד.‬
‫ג׳ן?‬
‫תתעוררי, ג׳ן.‬
‫ג׳ניפר!‬
‫אני צריכה שתקשיבי לקול שלי,‬
‫ותחזרי לחדר הזה מיד!‬
‫המנטור שלי היה פסיכיאטר.‬
‫ד״ר קסווייר סאליבן.‬
‫- שישה במרץ -‬
‫תתעוררי, ג׳ניפר! תתעוררי!‬
‫מה קרה?‬
‫ד״ר גראהם, מה קרה?‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫הוא כנראה שתל מעין…‬
‫מנגנון אל־כשל, או…‬
‫מה זה אל־כשל?‬
‫למקרה שמישהו ינסה לעשות‬ ‫את מה שאנחנו עושות.‬
‫ואין לי דרך לדעת‬
‫כמה סוגסטיות פוסט־היפנוטיות הוא שתל.‬
‫והן עלולות לפעול בכל רגע נתון.‬
‫אני זוכרת משהו.‬
‫היה בית.‬
‫- קסווייר סאליבן -‬
‫מה התאריך היום?‬
‫השישי.‬
‫- הייבן 1010 -‬
‫- שישה במרץ -‬
‫אני צריכה ללכת.‬ ‫-לא, חכי.‬
‫יש עוד דבר שאני יכולה לנסות.‬
‫אני לא יכולה להסיר‬ ‫את כל הסוגסטיות שלו, אבל…‬
‫אולי אוכל לשתול משהו משלי.‬
‫מין טריגר נגדי?‬
‫בדיוק.‬
‫בחיי, זו הפעם האחרונה שאני עושה את זה.‬
‫- רח׳ הייבן 1010, פורטלנד -‬
‫- קסווייר סאליבן -‬
‫- למה ד״ר קסווייר סאליבן מסרב לפרוש -‬
‫- פסיכותרפיסט -‬
‫- טיפול בהיפנוזה -‬
‫- פרויקט MKUltra -‬
‫- שתל זיכרונות כוזבים… -‬
‫- שליטה במחשבות -‬
‫רולינס, זה לא עבד.‬
‫אבל גיליתי שיש למיד מנטור‬ ‫בשם קסווייר סאליבן.‬
‫טוב.‬ ‫-שמעת פעם על פרויקט MKUltra?‬
‫כן, פרויקט של ה־CIA בשנות השישים.‬
‫סאליבן הוא מהפנט,‬
‫וה־CIA גייס אותו שישתמש בהיפנוזה‬ ‫כדי לשתול זיכרונות כוזבים באנשים.‬
‫השגתי את כתובתו ואני בדרך אליו.‬
‫לא, ג׳ן. זה לא רעיון טוב.‬
‫אולי הוא יודע משהו על מיד שיכול לעזור לנו.‬
‫פשוט חכי לי.‬
‫אין לנו זמן.‬
‫ג׳ן!‬
‫- הייבן 1010‬ ‫משפחת סאליבן -‬
‫מר סאליבן?‬
‫שלום?‬
‫מישהו בבית?‬
‫מר סאליבן?‬
‫אלוהים.‬
‫דמיון מפעים, הלא כן?‬
‫אשתי הייתה אישה כה יפה.‬
‫אבל גם את כזאת, ג׳ניפר.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-קסווייר היה אבי.‬
‫הוא הוריש לי את הבית הזה כשמת.‬
‫ג׳ניפר…‬ ‫-לא.‬
‫חכה…‬ ‫-תירדמי.‬
‫רולינס מדבר.‬
‫היי, רולינס.‬ ‫בדקתי את טביעות האצבעות מהכפית.‬
‫הן היו שייכות לאיש בשם ג׳וליאן סאליבן.‬
‫המידע אצלך במייל.‬
‫הגעתם לג׳ן תומפסון. תשאירו הודעה.‬
‫בן זונה.‬
‫ג׳ן, איפה את?‬
‫רולינס, זה היה מיד.‬
‫שמו האמיתי הוא סאליבן.‬
‫ג׳ן, תגידי לי איפה את.‬
‫הוא לקח אותי למשרד שלו.‬
‫אבל איפה הוא?‬ ‫-הדלת נעולה. אני לא יודעת.‬
‫אני שולח ניידות עכשיו.‬
‫מונית!‬
‫זוז. סע!‬
‫איך את מרגישה?‬
‫ג׳ניפר, שבי.‬
‫את יודעת…‬
‫לעולם לא אשכח את הפעם הראשונה שראיתי אותך.‬
‫תן לי משהו.‬ ‫-נכנסנו לבניין, המפקד.‬
‫את נראית כמוה,‬
‫הולכת כמוה,‬
‫אפילו מריחה כמוה.‬
‫אין כמו ניחוח אישה.‬
‫ברגע שקולטים אותו, זה פשוט…‬
‫פשוט ככה.‬
‫זיכרונות.‬
‫נו כבר.‬
‫הגענו לקומה. מתקרבים למשרד.‬
‫היו כמה אחרות,‬
‫והן נראו מתאימות בהתחלה,‬
‫אבל בסופו של דבר,‬
‫זה פשוט לא היה זה.‬
‫הגענו לדלת.‬
‫למה אתם מחכים? תיכנסו!‬
‫עכשיו אני מבין למה.‬
‫הן היו קרובות.‬
‫אבל את מושלמת.‬
‫קדימה!‬
‫ועכשיו את כולך שלי.‬
‫לפי ספירה שלי.‬
‫ג׳ניפר,‬
‫את יכולה להתעורר עכשיו.‬
‫איפה אני?‬
‫את בבית.‬
‫המפקד,‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫המשרד ריק, המפקד.‬
‫הוא רצה שהיא תתקשר אליי.‬
‫הבלש ווייד רולינס למוקד.‬ ‫אני צריך כתובת מגורים‬
‫של אדם בשם קסווייר סאליבן.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫אני לא יכולה לזוז.‬
‫אני יודע.‬
‫אני לא מרוצה מהעובדה‬ ‫שחזרת לכסוס ציפורניים.‬
‫נצטרך לעבוד על זה.‬
‫אני מכירה את החדר הזה.‬
‫קיוויתי שתזהי אותו.‬
‫אלה לא היו חלומות.‬
‫הם היו זיכרונות שלך איתה.‬
‫כמה מהאהובים עליי.‬
‫שתלת אותם בראש שלי‬
‫מפני שניסית למצוא לה תחליף.‬
‫כוחה של ההיפנוזה…‬
‫זיכרון שנשתל במוח,‬
‫כשמטפחים אותו במידה הנכונה,‬
‫פורח והופך למציאות חדשה.‬
‫לחיים חדשים.‬
‫גורם למישהי לחשוב שהיא נמצאת‬ ‫במקום שהיא לא נמצאת בו, או…‬
‫את יודעת, משותקת מכף רגל ועד ראש,‬
‫והכול באמצעות סוגסטיה פשוטה.‬
‫המנטור שלי לימד אותי ב…‬
‫בחיי… בגיל צעיר מאוד.‬ ‫-אביך?‬
‫אבא, מנטור… זה היינו הך בשביל ילד צעיר.‬
‫אתה מטורף.‬
‫אני לא מטורף.‬
‫אנחנו רוצים את אותו הדבר.‬
‫יש לנו פצעים דומים.‬
‫את איבדת את בריאן, ואת בנך דניאל.‬
‫אני איבדתי את איימי,‬
‫ואת החיים שחשבתי שיהיו לנו יחד.‬
‫זה מה שנהיה זה לזו.‬
‫תעשי ככה.‬
‫ועכשיו,‬
‫לסיום הגדול.‬
‫אל תזוזי.‬
‫את יודעת במקרה מה התאריך היום?‬
‫עכשיו את יודעת למה חיכיתי.‬
‫- שישה במרץ -‬
‫יום השנה שלנו.‬
‫אמרתי לך,‬
‫אני רומנטיקן.‬
‫והנה היא…‬
‫כלתי היפה.‬
‫את מושלמת.‬
‫לא.‬ ‫-ג׳ניפר,‬
‫אל תשחררי.‬
‫רולינס!‬
‫ג׳ן!‬
‫רולינס! אני כאן!‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא יצא מאחור.‬
‫רולינס, אני לכודה. תעזור לי.‬ ‫-הדלת נעולה.‬
‫ג׳ן, תקשיבי לי.‬
‫אני אמצא אותו. את תהיי בסדר.‬
‫מה? לא!‬
‫רולינס, לא! אל תלך!‬
‫בבקשה, אל תלך!‬
‫טוב, קדימה. תתרכזי.‬
‫אני בסדר.‬
‫רולינס!‬
‫ג׳ן, האקדח!‬
‫ג׳ניפר, תירדמי!‬
‫ג׳ן?‬
‫זה רולינס. תתעוררי, ג׳ן.‬
‫ככה, תתעוררי. לא…‬
‫את בסדר.‬ ‫-לא…‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא איננו.‬
‫זה נגמר. את בסדר.‬
‫הזעקתי תגבורת. הם יגיעו בקרוב.‬
‫את בסדר.‬
‫את…‬
‫את יודעת לירות.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה.‬
‫הנה.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫אני מבטיח, אהובתי.‬
‫ג׳ן.‬
‫בהקלטה שהשמעת לי,‬
‫ד״ר מיד קרא לך ״אהובתי״.‬
‫תודה לך על הכנות, אהובתי.‬
‫אם תהיי אי־פעם‬ ‫תחת סוגסטיה פוסט־היפנוטית‬
‫של ד״ר קולין מיד,‬
‫והוא יקרא לך ״אהובתי״,‬
‫את תתעלמי מכל הטריגרים‬ ‫שהוא הכניס לך לראש,‬
‫ותראי את העולם הסובב אותך‬
‫כפי שהוא באמת.‬
‫מיד?‬
‫אני לא אהובתך.‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫רולינס.‬
‫אלוהים!‬
‫היי, תתעורר. בבקשה!‬
‫קדימה.‬ ‫-הקרסול…‬
‫מה?‬
‫ג׳ניפר!‬
‫הקרסול.‬
‫בואי הנה!‬
‫היי.‬
‫לא, היי!‬
‫אני כאן. תסתכל עליי.‬
‫כן, היי.‬
‫אתה בסדר.‬
‫ירית בי.‬
‫סליחה.‬
‫תישאר איתי.‬
‫היי. אתה בסדר. אתה תהיה בסדר.‬
‫תישאר איתי, בסדר? זהו.‬
‫אני שומעת אותם. אני שומעת סירנות. הם בדרך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫- כעבור חודש -‬
‫באמת, אני חושבת שזה נהדר.‬
‫נציג את זה לצוות בפגישה ביום שני.‬ ‫אני מאוד אוהבת את זה.‬
‫עבודה טובה, טיף.‬
‫כן, ניפגש שם.‬
‫אני בהחלט עוברת דירה.‬
‫אני חושבת שתאהב את הבית החדש.‬
‫אתה לא חייב. אני מבינה.‬ ‫אני יודעת שאתה בררן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת שעזבתי.‬
‫אני מצטערת שלא שיתפתי אותך באבל שלי.‬
‫אני מצטערת שחשבתי שהאובדן של דניאל‬
‫היה קשה לי יותר מאשר לך.‬
‫ואני יודעת שאני לא אשמה במה שקרה לו,‬
‫גם אם אני רוצה להאשים את עצמי.‬
‫אבל אני כן אשמה‬
‫במה שקרה לנו.‬
‫ועל זה אני באמת מצטערת.‬
‫הרופאים אומרים שהבדיקות שלך מבטיחות.‬
‫אלה חדשות טובות מאוד.‬
‫וכשתתעורר, אני אשב כאן.‬
‫- מזל טוב -‬
‫תנחומיי על הקידום שלך.‬
‫אני כבר מצטער על זה.‬
‫הנחתי לך, אבל…‬
‫רציתי להודות לך על הכול.‬
‫לא ידעתי מתי אראה אותך שוב, אבל…‬
‫חשבתי שתבואי בסופו של דבר.‬
‫לאות תודה.‬
‫תשמרי על עצמך, טוב?‬
‫- משטרת פורטלנד -‬
‫- לשינה טובה‬ ‫היפנוזה עצמית -‬
‫שיחקת אותה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬