Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Den her...
Jeg kunne godt bruge noget makeup. Hvor er turbanen, når man har behov?
Du godeste.
Vent...
Det her ser ikke godt ud. Jeg ser ikke rask ud mentalt.
Kim Kardashian sendte mig makeup.
Jeg nævner lige hende, for ingen ved, hvem hun er.
Jeg prøver bare at give hende lidt støtte.
Se. Kim Kardashian.
Det er en nudekollektion, men det er ikke min nude.
Så nu approprierer jeg mig kulturelt.
Det er en andens nude. Mere er mere.
Især når man ikke har øjenvipper.
Lad bare dine skavanker vejre.
Det er heller ikke min farve.
Men se, hvordan vi kulturelt approprierer os nogle kindben.
Man kan se, at jeg ikke er en YouTube-sensation.
Jeg vil lave en kæbelinje. Se her. Jeg ligner Cruella.
Men jeg har det godt med det her.
Alle makeupartister tænker: "Hvad fanden laver hun?"
Men jeg har vist fanget Norma Desmond ret godt.
Jøsses. Stakkels Steven Meisel.
Jeg havde dem til på et billede.
Selv da blev jeg anklaget for-
-kulturel appropriation af folk med et handicap.
Jeg tænkte...
Hvis dit handicap er, at du har små gummihænder...
Jeg var bare...
Jeg er handicappet. Jeg er ligeglad, for jeg har ikke små gummihænder.
Men hvis du har proteser-
-så er de ikke så små, fordi de skal være nyttige.
Det er sjovt.
Handicappede vil også more sig.
Du godeste, se.
Godt. Lad os finde et passende værelse.
Du godeste.
Jeg var med i et realityprogram, før realityprogrammer fandtes.
Jeg troede, jeg var med i en dokumentar-
-men kun Gud ville se den og misbillige.
Men jeg håber, at jeg nu...
...vil være et bedre menneske.
Når jeg får det bedre, håber jeg på at blive bedre.
Det er det eneste, jeg tænker på nu.
Selv når det handler om at bruge en stok, hvilket jeg gerne bruger.
Den er nyttig, men samtidig en sej rekvisit.
Da jeg hørte på Instagram, for sådan kommunikerer man med verden i dag-
-sagde mange: "Du har gjort så meget."
"Nu kan jeg bruge den uden at skamme mig."
"Vent nu lidt. Køb ikke en hæslig en."
Google chic-stokke i det mindste.
Man kan stadig få en stok til 20 dollar på Amazon-
-som er juvelbesat og ser godt ud til kjoler.
Der er en god måde at gøre det på. Jeg vil gerne være deres modestemme.
Nu siger jeg det så meget, at det er irriterende. Mit motto.
Vi skal være døde længe, og jeg har prøvet at begå selvmord længe-
-være følelsesløs eller finde ud af at leve ved at også være halvt død.
Nu vil jeg hjælpe andre med at få det bedre.
Repræsenterer jeg folk, der har en lidelse-
-talebesvær eller bevægelseshandicap-
-så vil man jo endnu mere...
Selv uden min trøstehund-
-så kommer trætheden.
Og så...
Og så... Nej.
Det er...
Min...
Det er det, der sker.
Som jeg ikke vil have, at folk ser.
Når jeg først bliver utilpas...
Men jeg er ikke utilpas med dig eller noget...
Det er sklerosen.
Det forstår folk ikke.
Og jeg har det bedre, hvis jeg bliver indlagt.
Så...
Og så...
...må jeg bare grine.
Se, hvordan jeg er klædt.
Jeg fjerner min stimulus, så jeg lukker øjnene.
Der er grænser for, hvad man kan.
Det sker så hurtigt.
Og jeg tror...
Alt i mig har en vis skam lige nu.
I starten, da jeg fik MS, så var det altid sådan her.
Jeg har ikke mere.
Juni 2019, Los Angeles
Jeg kan bare falde.
I august 2018 fik Selma diagnosen multipel sklerose.
MS er en autoimmun sygdom, der angriber rygmarven og hjernen.
Symptomerne varierer for alle.
Jeg har ikke været her i et år.
Det er virkelig fint.
Jeg prøver på at skrive.
Juni 2018, Selmas dagbog Et år tidligere
"Kære Troy."
"Jeg er blevet...
...hård...
...i mine...
...ledbånd."
Jeg kan ikke skrive breve eller sms.
Juni 2019, Los Angeles
Jeg fik tanken der.
"Jeg må få tjekket de kramper i musklerne, jeg får efter ridning-
-for det er hæsligt."
Da jeg gik i Christian Sirianos modeshow-
-trampede venstre ben som en hest.
Et overdrevet 80'er tramp.
Jeg undskyldte over for Christian.
Jeg prøvede virkelig at se normal ud.
Siden min søn blev født-
-har jeg bare aldrig været okay.
Det er mig, der ammer ham i en park i Michigan.
Ser jeg okay ud? Åh gud.
Jeg var så bange for, at jeg ikke var nok.
Min mor sagde altid: "Du skal ikke være mor.
"Du skal ikke giftes."
Det trænger ind i en.
Jeg var ulykkelig, da han blev født.
Det var starten på MS, hvilket er et symptom på en usund person-
-med et ødelagt immunforsvar.
Citér mig ikke for det, men citér mig for det.
Hej.
Jeg kan ikke tale lige nu.
Vi optager de sidste dage af mit liv.
Ja. Vi tales ved, Carrie.
Carrie Fisher. Jeg skulle hilse.
"Kære dagbog, jeg elsker Brad."
"Jeg har det svært i skolen."
"Jeg begynder at tro, jeg er et fjols. Hvorfor?"
Vivian Kensington? Er det i orden, at miss Woods ikke er forberedt?
Nej.
Det gør jeg ikke.
Vil du støtte op om at bede hende forlade klassen-
-og vende tilbage, når hun er klar?
Bestemt.
Jeg troede, jeg ville være forfatter og forgudede min engelsklærer.
Efter en optræden sagde han: "Du er jo en skuespiller."
Jeg var knust.
Når ens lærer ved, man vil være forfatter-
-og siger, "du bliver skuespiller"...
...så betyder det, at jeg skriver ad H til.
Jeg var ret bevidst om, at jeg var birolleskuespiller.
Alt, hvad jeg gjorde skulle støtte stjernen.
For første gang i mit liv er jeg ikke bange.
Jeg var glad, da det ikke var så svært. Så jeg var bare okay.
Lad os prøve igen. Men denne gang stikker jeg min tunge i din mund.
Når jeg gør det, masserer du min tunge med din.
Det er første base.
-Okay. -Luk øjnene.
"Cruel Intentions" var min første film.
Min mor så den, og jeg sagde: "Hvad synes du?"
Hun sagde: "Helt ærligt, Selma. Var det nødvendigt med al den tunge?"
Det var det eneste.
Det var det eneste, hun sagde.
Det var hendes kritiske natur.
Den her er til mine søstre.
Selma!
Elizabeth. Katherine.
Det er jeres mor!
I oktober 2018 afslørede Selma diagnosen på Instagram
"Jeg er handicappet. Jeg falder nogle gange."
"Jeg taber ting. Min hukommelse er tåget."
"Min venstre side spørger en ødelagt gps om vej."
"Men jeg håber på at give andre håb."
"Og endda også mig selv."
"Det kan være overvældende i starten."
"Man vil sove. Hele tiden."
"Jeg har ingen svar. Jeg vil sove."
"Jeg har MS, og jeg har det fint."
"Men ser du mig tabe alt muligt, så hjælp mig med at samle op."
"Det tager mig hele dagen alene."
Hun skrev om det for at komme det i forkøbet.
Hvis nogen ser hende halte, vil de så tro, hun er fuld?
Tror de, hun har problemer?
Det kom hun i forkøbet ved at gøre opmærksom på det.
Hun er ikke Reese Witherspoon, som bliver fotograferet hele livet.
Nogen skal bo med paparazzierne, som gengiver hvert eneste sekund.
Selma er ikke så berømt, men hun er berømt nok til-
-at få den forkerte opmærksomhed.
Selmas karriere, der ikke er præget af Emmy-nomineringer-
-og Oscar-uddelinger og enorme kampagner.
Folk var altid interesserede i hende.
Hun har old Hollywood-glamour, men hun er meget rapkæftet.
Hun har noget maskulint, som er meget fængslende.
Men en ægte feminin charme.
Emotionel tilbagevenden til den røde løber for Selma Blair.
Selma afslørede diagnosen multipel sklerose i oktober.
Man ser kameraerne, og alle råber bare ad en:
Det er en skræmmende oplevelse.
Man kan se dem som sine "fjenner".
Da Selma begyndte at gå-
-og indså sin egen fysiske svaghed-
-så man dem bag kameraet pludselig sænke kameraerne-
-og droppede deres egne krav og hjalp mennesket foran linsen.
Det varede ikke længe, men det var rørende og ægte.
Du græder smukkere end nogen anden.
Det var utroligt at se, hvad det gjorde for hende.
"Jeg har givet 20 år til branchen."
"Jeg har fået succes i ny og næ."
Det er en sårbarhed at have styrken til at gøre det-
-og tage til den fest.
Det er intimiderende og overvældende-
-endda også med en sygdom.
Det betød meget for hende, at hun kunne være sig selv.
Folk sagde: "Du er så modig."
Hun sagde: "Jeg er bare..."
"Jeg går bare og snakker."
"Det er sådan, jeg går, og det er sådan, jeg taler."
Kjolen var virkelig smuk. Jeg havde nok ikke haft den på uden stokken.
Det var en smuk ære. Tak. Det hjælper mig igennem.
Det er nyt, for jeg kunne ikke gøre det for et par måneder siden.
Dette er et mirakel.
Jeg kan holde et jordbær og skære en cirkel med den anden hånd.
Det er min dag.
Det er berigende.
Som om jeg leder Shero Summit.
Bare rolig. Jeg ved, hvad jeg laver.
Arthur? Jeg har brug for hjælp.
Selmas søn
Hvor skal du hen?
Nej, det er slut. Alt, hvad jeg lever for.
Det var hele dagen.
Først vidste jeg, at det ikke gik godt, så jeg gik til lægen.
De sagde bare: "Nej, det er sorg."
"Du er overvældet som ny mor."
"Jeg kan ikke tage mig sammen."
"Jeg hader mig selv."
Jeg blev deprimeret og stod ikke op.
Jeg har været bundet til huset i næsten et år.
Når jeg går ud, så bliver alt mere intenst.
Sandheden er, at diagnosen hjalp.
Så kunne jeg gøre noget.
Da det så gik ned ad bakke, følte jeg mig meget frustreret.
Jeg vidste nemlig, at medicinen gjorde det værre.
Så vi løb tør for muligheder.
Stamcelletransplantation vil hjælpe.
Jeg begik den fejl at sige, at jeg ville få en stamcelletransplantation.
Han sagde: "Du klarer den ikke."
"Du narrer dig selv. Du klarer den ikke."
Okay, vi ses, Nibs.
"Man skal ikke sige noget. Lad det ikke påvirke mig."
Hvis der sker mig noget, må du få ham, okay?
Der sker ingenting. Du får det bedre.
Ja, sikkert.
Men hvis der sker mig noget, så pas godt på ham og behold ham.
Tænk ikke på ham.
Når hun er hjemme, har hun det bedre.
Hun går og taler bedre, fordi hun er mere rolig.
Så snart hun går udenfor, er der fly over hendes hoved.
Der kører biler forbi. Der er en masse stimulus.
Alt det forværrer symptomerne.
Det er så... svært...
...at tage tøj af.
December 2018, Selmas mobildagbog
Jeg ligger i sengen.
Alt er så sløret.
Det går over.
Det vil bare være som en influenza.
Jeg ruller mig sammen og går i seng.
Indtil min søn kommer hjem fra skole.
Jennifer Grey havde besøgt hende og sagt: "Jeg har en ven, John."
"Hans bror blev helbredt for en lidelse, der minder om MS-
-ved en stamcelletransplantation på Northwestern udført af dr. Burt."
Jeg anede ikke, hvad det betød. Hvem var John?
Selma kunne hverken gå eller tale.
Hun var knap vågen. Hun var helt uarbejdsdygtig.
Vi tog hen til dem i Chicago.
Hun fik en behandling, og behandlingen virkede.
Da vi tog hjem dagen efter, havde hun det meget bedre.
Hun fik en ny behandling i L.A., der dæmpede inflammationen.
Lægen sagde: "Det er så aggressivt, at hvis det ikke falder mere til ro-
-vil du selv med stamceller få permanent hjerneskade."
Nu skal vi tilbage.
Det har taget to måneder at få en stamcelletransplantation.
Målet er, at Selma kan ride om et år.
Løbe eller hoppe.
Vær en idiot.
Jeg håber virkelig, at det her kan kurere hende.
Juni 2019
Selmas søn bor hos sin far.
Selma påbegynder stamcellebehandling i Chicago.
Jeg rejser i morgen, men min søn rejser med sin far i dag.
Det er det mest triste for mig.
Vi er aldrig adskilt.
Bortset fra når han ser pøllevideoer på sit værelse.
Lad os hente Arthur.
Hjælp mig. Jeg falder. Hjælp mig!
Du er så dum.
Sluk for den. Jeg har ti minutter, og jeg vil være sammen med dig.
Nogle gange føles det bare, som om jeg taler med mig selv.
Skal vi spille høvdingebold?
Du må endda ramme mig. Ja.
Jeg greb den næsten.
Alexa? Spil "Yeah".
Man kan ikke twerke med MS.
Prøv at ramme mig.
Jeg fik dig.
Jeg kan ikke. Jeg elsker dig.
Det var virkelig hårdt.
Han ved, hvad han skal sige.
-Hent dine ting. -Lad os finde dine sokker.
Find dine sokker.
Hvis du vil ringe, så er det fedt.
Hvis ikke, forstår jeg det godt.
Hyg dig. Vi ses senere.
-Hvad? -Farvel, tomathoved.
Farvel, tomathoved.
Jeg kan lide dig.
Selvom han kan se, jeg ikke har det 100% godt-
-føler han sig ikke ansvarlig.
Han kan hygge sig med sin far.
Han tænker måske kun lige kort:
Mon mor er gået i seng?
Hvad nu?
Sådan bryder jeg cyklussen.
Min mor bandt et mørke til mig-
-så kun mine lidelser kunne tilfredsstille hende.
Mit hus er lidt rustikt. Jeg har ikke lavet havearbejde.
Det er Studio Citys version af "Grey Gardens".
Først hopper jeg i boblebadet. Skønt.
Den del rammer altid.
Selma Blair undskylder i dag efter en bizar nedsmeltning i flyet.
Dette billede fra TMZ viser skuespillerinden helt omtåget-
-og behandles af to sygeplejersker.
Selma udtaler sig nu-
-at hun fik blackout af en blanding af sprut og piller.
Jeg var på tur med Arthur og hans far.
Det var første gang, Jason var med-
-efter en turbulent tid.
Der var fuld bar.
Jeg blev helt rastløs. Da Arthur var på sin fars værelse, drak jeg bare.
Arthur vidste godt, at mor opførte sig sært.
Jeg har fortalt ham, at jeg havde drukket.
Så derfor lå jeg i sengen og var barnlig og umoden.
Det er det værste, jeg har gjort som forælder.
Gudskelov kom ingen til skade.
Gudskelov var jeg et fjols, mens hans far også var der.
Men jeg spiste ikke noget den uge. Jeg forlod ikke mit hotelværelse.
Jeg gik om bord på flyet, og på vej hjem fik jeg blackout.
Arthur sov med høretelefoner ved sin far.
Jeg husker det ikke. Jeg havde MS-
-og så mange smerter, som jeg også ville drikke væk.
Jeg var forvirret og bange.
Et symptom på min MS, som jeg havde i årevis-
-var fornemmelsen af at brænde.
Jeg må have sagt det, for nogen sagde i nyhederne-
-at jeg følte, at jeg brændte på kønsdelene.
Ydmygende og forfærdeligt, og gudskelov sov min søn.
Jeg kunne være død, og det ville min søn have vidst.
Så troede jeg på Gud igen, fordi der skete et mirakel.
Jeg ville aldrig drikke igen.
Jeg undskyldte med det samme, fordi jeg forstyrrede dem på flyet.
Jeg må have skræmt Jason.
Men jeg var så taknemmelig. Han prøvede ikke at tage vores barn.
Han vidste, at jeg var en god mor.
Selvom det var mit livs mørkeste stund.
Det er koldt.
Næste morgen
Jeg må have det her med, for det er min yndlingsjoke.
Mine bryster ser større ud.
Men det sære er, at det ser ud, som om det er proportioneret.
Mine læber ser større ud.
Jeg lægger den væk.
Selv en stewardesse har brug for at grine.
Jeg har givet dem et par stykker.
I dag skal jeg på North Western.
Jeg skal gennemgå en stamcelletransplantation.
Jeg er nok bange for at tale om det. Jeg ved ikke, hvad jeg kan forvente.
Jeg har fortalt folk, at jeg gør det her.
Men jeg ved ikke, om det bliver lettere end forventet-
-eller et mørke, som jeg ikke er forberedt på-
-eller Gud forbyde det, og jeg tror det ikke, men hvis jeg dør-
-så vil jeg ikke vende tilbage til huset, min søn eller min hund.
Det kan ske for hvem som helst når som helst.
Men da jeg talte med en kvinde, der fik gode resultater efter det-
-sagde hun, at en anden kvinde døde.
Hun fik en svampeinfektion.
Hun havde børn, og hun var min alder, måske lidt yngre.
Inden for to dage døde hun.
Kvinden havde givet op, fordi det gjorde for ondt.
Hun ville ikke overleve længere.
Jeg beder inderligt til, at det ikke bliver min tankegang.
Jeg må ikke bruge tandtråd på grund af blodpladerne.
Og tandkøddet trækker sig op-
-så måske får jeg endelig store tænder.
Jeg har altid ønsket mig dem.
Jeg skaffer en drikkerygsæk og bruger den som bidet.
Godt. Det var upassende. Det kommer ikke med i filmen.
Okay.
Jeg vil ikke sige farvel.
Jeg kommer tilbage. Hyg jer. Esther skal nok lege med jer.
Også dig, Snoops.
Du får også et kram. Nå, jaloux.
Sig, hvad du har at sige.
Det ved jeg. Godt.
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
Juni 2019, Chicago
Første behandlingsfase: Indledende kemoterapi
Det er min første, lille omgang kemo. Det er sjovt.
Når jeg gør sådan her, så vil mit hår falde ud.
Det skal være lige så dramatisk som mig.
Næste morgen
Grøn begravelse.
De har bedt mig om at lægge en plan. Hvis jeg dør.
Ikke fordi jeg har MS, men fordi jeg skal have stamceller.
For det er risikabelt, og jeg er ikke særlig rask.
Jeg følte ikke nogen fare, før kemoen gjorde mig trist.
Nu tænker jeg: "Ja, jeg dør."
Men jeg er nødt til at lægge planer.
Grønne begravelsesmuligheder er dyre.
Jeg sparer ikke nok op på hoteller, når jeg dør, til at betale for det.
Især hotellet, fordi alle vil besøge mig-
-hvilket jeg ikke engang vil have-
-for når jeg har det elendigt, så vil jeg ikke se nogen.
Det er bare så trist.
Jeg kan ikke lide jødiske kirkegårde.
Jøderne har aldrig brudt sig om mig.
Jeg er halvt jøde.
Jeg har fremhævet det, fordi jeg har levet det.
Men jeg tror ikke, de vil have mig.
Hvordan lægger jeg planer for det? Det er kun familien, det vedrører.
Er det okay, hvis jeg var totalt...
Selmas 81-årige mor, som er syg
Bare rolig, mor. Du gjorde det rigtige.
Men luk ikke de små kræ ud.
Men der er den, og så en, der også ser sådan ud.
Der er en, som ligner.
Kunne du lide mig, da jeg var baby?
Du elskede mig, ikke?
Jeg tænkte på, om jeg var bange for dig.
Jeg havde ikke fået et barn i meget lang tid.
-Det er hårdt. -Hvor mange var det? To dage?
Det er svært at få et barn, når man arbejder så meget.
Det er svært at få et, når man er 50-60 år.
Nej, det gør jeg ikke.
Nej, her er den medicinske idiot...
Vi har det fra en pålidelig kilde.
Ja...
Jeg elsker dig, mor.
Jeg forstår hende godt.
Mine søstre forstår hende ikke, og det er dem, der kæmper med...
...at tage sig af hende, og det er bare umuligt.
Men jeg forstår hende virkelig.
Det er måske, fordi min hjerne også bliver kapret nogle gange.
Det er ikke vigtigt med det uforståelige ævl.
Det er erstatninger.
Hun prøver på at erstatte de ord, hun ikke kan finde. Det er vigtigt.
Søstrene hænger sig i ord, som ikke giver mening.
Men det handler ikke om dem, men om det, hun prøver at sige.
Jeg ville ønske, at min mor...
...ikke var bange og havde fundet fred.
Det ønsker jeg for min mor.
Min mor er så rasende.
Og skøn. Jeg forgudede hende-
-men den vrede, der genetisk set er min-
-som er blevet til en indre tristhed...
...handler om min mor.
Det har aldrig været godt nok, og det bliver det bare aldrig.
Jeg vil af med alt, hvad jeg har arvet.
Jeg vil af med den velkendte vrede-
-for den kunne holde solen kørende.
I går talte vi meget om, hvor forfærdeligt det bliver.
Ikke det med håret og de små ting-
-men at være så syg i så mange dage.
Og usikkerheden.
Selv hvis prognosen er god, så er der også mange farer.
Det er skræmmende.
Min lillesøster skal ikke opleve al den smerte-
-men der er også faren for at dø af en svampeinfektion-
-eller noget dumt, der ikke ville skade andre. Det er skræmmende.
Selma gør det, fordi hun vil leve.
Hun vil være sammen med sin søn.
Hun vil nyde hver dag.
Hendes ånd er så stærk, og hun har ben i næsen.
Hun er en fighter. Hun tager, hvad der kan blive hendes.
Hvis hun ikke havde Arthur, ville hun måske se anderledes på det.
Men hun vil bare ikke gå glip af den drengs liv.
Selmas plan er at få en stamcelletransplantation-
-og holde lav profil, så længe som hun har brug for det. Hun klarer den.
Mor blev vred på mig-
-i børnehaven havde jeg vokseværk eller MS.
Jeg slæbte benet. "Mit ben gør ondt."
Jeg er blevet drillet hele livet.
Nu slæber jeg samme ben.
"Yo, din kælling, det er MS. Hvem lyver nu, kælling? Yo!"
Der er lidt fjendtlighed. Bare lidt fjendtlighed.
Sig det ikke, gør det ikke. Nej.
-Vi får ikke venner. -Familiehemmeligheder!
Jeg elsker dig.
-Må vi kramme, Arthur? -Kan vi kramme dig?
-Jeg elsker dig, lille abe. Farvel. -Farvel.
Farvel, Bear.
Jeg sagde til Arthur, før jeg kom til Chicago:
"Er der noget, som gør dig nervøs?"
Han sagde: "Du må ikke miste håret."
Jeg sagde: "Så kan du klippe det, så det ikke overrasker dig sådan."
Han sagde: "Fedt."
Jeg har det fint uden mit hår.
Jeg tænker ikke på det, men for hans skyld.
Jeg bestiller fra Amazon.
Bare det er mit massageapparat, for når jeg er på hospitalet-
-vil jeg massere, og når man er på steroider-
-får man væskeophobninger i kroppen af kemoterapien.
Jeg vil massere mit ansigt.
"Passion ud over det sædvanlige."
-Hvad for noget? -Far ved ikke, hvad det er.
Comfy Mate.
Jeg troede, at det var...
Jeg har aldrig brugt en vibrator.
Men det her er anden gang. Jeg var i Sharper Image i lufthavnen.
Jeg havde ondt i nakken, så jeg sagde til sælgeren:
"Jeg vil have noget til nakken. Er den god?"
Han sagde, at folk kunne lide den.
Jeg leger med den i flyet, og det er tydeligvis en lille penis.
Men det er ikke det, jeg tænker på.
Og jeg har købt en ny penis til at massere mit ansigt og nakke-
-og det er et uheld.
Lad os se, om den er vakt til live.
Den er perfekt til mit ansigt.
Den skal ikke returneres. Det er som lymfemassage.
Mon sygeplejerskerne vil grine?
TMJ-hacks af Selma Blair.
Er den tændt? Mit liv i en nøddeskal.
Vi ses i morgen.
Her er din mælk, Arthur.
Før transplantationen evalueres patienterne
for at afgøre, om de opfylder kriterierne for indgrebet.
Behandlingen udføres kun, hvis patienten ikke får MS-medicin,
og symptomerne ikke har udviklet sig.
Jeg har været her i en uge for at få taget prøver.
Jeg blev godkendt til behandling.
Der var et røvhul af en læge her. Gid jeg dog kunne glemme det.
Han var bevægelsesspecialist og sagde: "Det passer ikke til MS."
"Jeg er ikke MS-læge, men dine bevægelser..."
Det er det sværeste, men han sagde:
"Der er ingen tvivl om, du har MS, men jeg tror, at det er funktionelt."
Jeg tænkte: "Funktionelt." Bonny så mig. "Det betyder..."
"Nå, tror du, at det er psykisk?"
Jeg følte skam, da han sagde det.
Kunne jeg være så skør, at det her kun er angst?
Jeg havde det skidt i tre dage. Jeg talte slet ikke om det.
Jeg var meget såret. Så talte jeg med en psykolog.
"Jeg vil ikke gå glip af chancen for stamceller."
Jeg måtte tale min sag, og det var så stressende.
På dag fem møder jeg så endelig MS-lægen.
Han siger: "Nej, det er ikke psykisk."
"Det var en test for at se, hvor meget du kan klare."
Så viste han mig det bevis, som alle ville være tilfredse med.
"Hvorfor skal jeg møde ham, når du ved, han vil gøre det?"
Men man skal være beslutsom.
Det var et hårdt slag. Sådan et slag.
Immunceller er ens politi. De er der for at beskytte.
I en autoimmun sygdom bliver de forvirrede og angriber ens krop.
Ved multipel sklerose angribes centralnervesystemet-
-rygmarv og hjerne.
Standardbehandlingen er medicin.
De forhaler sygdommen.
En stamcelletransplantation får man det faktisk bedre af.
Man skal have en klar respons, og MS har ingen biologisk markør.
Den bedste definition kaldes NEDA.
Ingen tegn på sygdom, ingen tilbagefald, ingen udvikling-
-ingen nye læsioner ved MR-scan eller større læsioner. Det er NEDA.
Den bedste medicin giver NEDA et til to år med omkring 40-50%.
Transplantationen udgør 60-85% for patienter.
Det er markant anderledes, og det er helt uden medicin.
Traditionelt set frarøver MS ens identitet og er uhelbredeligt.
Det bliver langsomt forværret med dyr medicin med bivirkninger.
Transplantationen har ændret nogle af disse autoimmune sygdomme-
-så vi ser nye resultater og fordele.
Jeg tøver altid med at sige "helbrede".
Men når kun få har tilbagefald på fem år-
-og trives uden medicin, hvordan kan det så være?
Men jeg bruger ikke ordet.
Siden 1995 har over 3.000 patienter med autoimmune sygdomme
fået transplantationer.
83% af MS-patienter havde ingen sygdomsaktivitet to år efter.
67% havde ingen fem år efter behandling.
I de tidlige forsøgsstadier var dødeligheden 7,3%.
Der er en hel del medicin, og ingen kan kurere MS.
Hvis ingen helbreder, så tager man dem fra en ende af.
Den læge støtter den medicin, og den læge støtter den medicin.
Den anden medicin på listen fik hende til at kollapse helt.
Hun blev hentet i ambulance.
Medicinen gør ikke andet end hjælpe på symptomerne.
Man fortsætter, og tager så den næste.
Det er bare en dans, men intet helbreder en.
Sygdommen udvikler sig. Fordi hun ville bremse den-
-blev hun ført hen til stamceller.
Da de havde klaret testen, så mobiliserede vi dem.
Vi får stamcellerne ud i blodet.
Det er kemoterapi, men med cyclophosphamid.
Efter mobiliseringen bliver de udskrevet dagen efter.
De får indsprøjtninger med et væksthormon.
Jeg har ventet 30 minutter. "Gør klar til indsprøjtning."
"Se godt på sprøjten." Det billede er så sjovt.
Processen hjælper patienten med at få opbygget stamceller i blodet-
-så vi kan høste stamceller.
Ti dage senere var de klar til at kunne indsamle stamcellerne.
Stamceller erstatter celler og væv, som har lidt skade under sygdom.
Stamceller bliver immunceller, hvis der er en brist i kroppen.
Trin fire: Høst af stamceller
Når vi er færdige, bør I være færdige kl. 16.30, eller før.
Men når de tæller, hvor mange celler der er i posen-
-så tager det omkring halvanden time.
Kl. 17-17.30 sender de os besked-
-og fortæller, hvor mange du har.
Lige nu har jeg kvalme.
KL. 23.30
Der var en komplikation.
Pludselig gjorde mit hjerte så ondt.
Jeg kunne ikke mærke noget.
Jeg blev helt lammet, og jeg mistede synet. Det blev hvidt.
Det rystede min tro. Det rystede mig virkelig.
Det gav mig så meget stress-
-og jeg har været i en svag tilstand-
-hvor jeg bare føler mig sårbar.
Jeg kunne ikke sige, at jeg ikke kunne trække vejret.
Så besvimede jeg og fløj op og så kaosset.
De otte mennesker herinde, der prøvede at finde problemet.
Jeg følte ingen frygt, men jeg kunne dø der.
Så tænkte jeg på Arthur, og sært nok følte jeg ingen sorg.
"Du må blive for hans skyld."
"Hvis du har mere i dig, så gå ned. Gå ned."
"Det her er ikke nok til at dø."
Jeg kom ned igen, og det gjorde så ondt.
Den 4. juli 2019
Hurra, jeg går.
Hvad vil du sige til mig?
Jeg ser det, når jeg...
Jeg ser det her, når jeg ikke har det godt.
Er det, hvad du vil sige?
-Er det, hvad du vil sige? -Jeg elsker dig, mor.
Jeg elsker dig så højt.
-Godt. -Farvel. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, mor.
Behandlingstrin 5: Tilpasning Fem dages intensiv kemoterapi
Selmas isolation på hospitalet begynder.
David Lyons, Selmas ekskæreste
Hun skal være indlagt i to en halv uge i en lille boble.
Kemo sænker hendes immunforsvar til 1%.
Så hendes immunsystem nulstilles.
De injicerer stamcellerne.
Målet er, at stamcellerne bygger et nyt immunsystem til hende-
-som ikke angriber sig selv.
Patienterne bliver neutropeniske-
-så deres immunforsvar vil være meget svækket.
Af sikkerhedsgrunde tjekker vi livstegn hver fjerde time.
Vi tjekker, at hun ikke har feber eller infektion.
Hvis der er, får hun straks antibiotika.
-Jeg elsker dig, Troy. -Godt, søde.
Jeg har mange smerter.
Dag to med kemoterapi
Jeg ved ikke, om man kan gøre noget ved det.
Jeg har kramper i halsen og lænden.
Bare fordi...
Jeg talte med en ven, som sagde: "Køb hydromorphon."
Men det er ikke berettiget. Det er nok bare kropssmerter.
Nogle gange må man bare mærke det.
Og...
Det gør virkelig ondt at synke. Jeg er så tørstig. Det gør så ondt.
Åh gud! Jeg er sådan en baby.
Nu brokker jeg mig igen.
Nå... men jeg har det temmelig skidt.
Dag fire med kemoterapi
Min iltmætning er lav.
Jeg har højt blodtryk og feber.
Jeg har det ikke godt. Lad mig tage det af.
Det er en ret dårlig dag.
Transplantationen er i morgen.
Det er det, jeg har forberedt mig på.
I morgen har min nye krop fødselsdag.
Tillykke.
Behandlingstrin 6: Stamcelletransplantation
Jeg vil starte på en frisk. Min krop skal være sundere.
Når stamcellerne begynder at vokse og elske i denne 47-årige store krop-
-som de nu skal formere sig i...
Jeg vil bare ændre mine tanker.
I lang tid betragtede jeg bare døden-
-som det ultimative mål i livet.
Nu vil jeg bare tænke på livet-
-som min hverdagsværdsættelse.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fik det her.
Men jeg håber på det modsatte for disse celler.
Når de kommer ud, er de bundfrosne.
Det tager kun et minut eller to at optø dem til flydende magi.
-Tak. -En fornøjelse.
dette er dagen, Herren har skabt
lad os glædes over den
Barmhjertige Gud, Skaber og opretholder af liv.
Vi står foran Dig i dag, ydmyget af Din livets gave.
Med Din uendelige kærlighed plantede Du i os små celler-
-som kan helbrede og forny-
-for at give forskere, læger, sygeplejersker og teknologi-
-viden til at bruge disse celler til vores eget bedste. Vi takker Dig.
Tak, fordi Du førte Blair hen til denne særlige dag.
Du kender Blair ud og ind, Herre.
Så Du forstår derfor ordene i denne bøn fra hendes hjerte.
Hun spørger, og vi beder Dig fjerne genetisk negativitet fra hendes liv.
Vi beder Dig til at hjælpe hendes mor give slip.
I dag velsigner vi Blair, mens hun modtager disse livgivende celler-
-så hun tror på deres helende evner-
-og på Din invitation til et nyt liv og en ny fødsel.
Giv Blair tålmodighed og håb, mens hun venter på restaureringen-
-af krop, sind og ånd.
Vi velsigner stamcellerne. I kan alle hjælpe mig.
Send nu Din ånd ind i disse celler-
-velsign dem med kærlighed og helende kræfter.
I Dit hellige navn vi bede. Amen.
Immunforsvaret falder til nul efter kemoterapien.
Stamcellerne styrker immunforsvaret.
Det kaldes "engraftment".
Vi venter på, at immunforsvaret kommer sig, før vi kan udskrive dem.
Dagen efter transplantationen
Min mund smager af beskidte mønter. Alt smager dårligt.
Det er ligesom at ved en kulisse.
En forladt kulisse, og alle arbejder et andet sted.
Her er så tomt.
Det her laver jeg for det meste.
Min højre hånd fungerer fint.
Min venstre hånd har brug for mere terapi.
Banke, banke på. Hvem der?
Det er ikke så sjovt at lege den alene.
Kan I se min krop? Jeg ligner en, der har født.
-Det er en hævet krop. -Det er mine fødder, alt.
Mine arme, min hals. De tror, at det fremhæver tandpinen.
Fordi der er meget pres på nerven.
Når du har tøj på, ser du ikke...
Godt ud.
Lad os indse det.
Ni dage efter transplantation
Ret godt.
Det er som en Tom Hanks-film, hvor han er strandet på en øde ø.
Og jeg spiser Wilson.
Min ven.
"Hvornår kan tanden blive lavet? Hvornår må hun bruge tandtråd?"
"Hvor længe skal hun have maske på? Hvornår må hun få ansigtsbehandling?"
"Må hun spise alle frugter og grøntsager?"
Det er Bonnys spørgsmål.
Efter 19 dage i isolation på hospitalet udskrives Selma.
Julie de Santo, Selmas ven
Det føltes så godt at være udenfor, men jeg husker, at jeg nåede døren-
-og jeg følte mig bare så utilpas.
Jeg vidste ikke, at det stadig kunne ske.
Jeg troede, at jeg var helbredt.
Stimulus, bevægelse og solen.
Jeg lukkede bare ned.
Når man ikke er ved at dø, så tænker man...
"Åh gud, jeg dør."
Men når man føler, at man er ved at dø-
-kunne jeg kun sige, at jeg føler mig utilpas.
Kan du huske mig?
Ingen hundenumsebakterier.
De kan slå mig ihjel, ville det ikke være forfærdeligt? Død ved Pippa.
Lad os gå ovenpå.
Jeg troede, jeg ville kunne gå her.
Det skete ikke natten over.
Nu vil jeg bare gerne se Arthur, og jeg er bange for at skræmme ham.
Jeg er et ret positivt menneske. Det har været nogle hårde dage.
Et meget positivt menneske.
Jeg er glad for at se min søn.
Nu ved jeg, han kan bo hos sin far.
Jeg føler ikke, jeg skal holde fast i noget mere.
Ikke hvis jeg ikke har det bedre.
Undskyld!
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle komme hjem.
Dr. Burt siger intet om, hvad man kan forvente.
For alle er forskellige, og han vil ikke hjernevaske en.
"Det vil føles sådan eller sådan."
Men jeg kan lide realiteterne-
-så jeg ikke føler mig som en fiasko.
Jeg forstår ikke hjernen, og jeg lovede mig selv-
-at jeg ikke ville gøre det, men jeg dømmer processen.
Lægen sagde: "Du har fået en ny chance i livet."
Selvom jeg har oplevet meget smukt, og har opmuntret andre mennesker til-
-så spekulerede jeg bare på, om det nu også gjaldt for mig.
For jeg kan ikke...
På nogle måder er jeg mere tilstede.
Selvom jeg har haft det værre, fordi jeg har presset mig selv.
Men på andre måder er det sværere at tale.
Jeg føler ikke, at jeg kan.
Som om jeg mister min taleevne.
Min hjerne skal bringe det til dig.
Hvis jeg skal fokusere på noget.
Hvis jeg ikke skal fokusere, kan jeg læse Cuisine de Provence.
Hvis det er noget om mig, eller noget, hvor jeg er forbundet-
-er det næsten uudholdeligt.
Min hjerne skal bare tilpasse sig.
Oktober 2019 11 uger efter transplantationen
Det er nok det, de fleste kender mig fra.
Det er forsiden af People Magazine.
Den værste forside af Seventeen, jeg nogensinde har set. Det er mig.
Ved I, hvad min mor sagde? "Du ser så uvæsentlig ud, Selma."
Det ved jeg godt.
Hjælp. Da vidste jeg, at jeg ikke blev filmstjerne.
Jeg passede ikke ind i det her kommercielle.
Men lad os så gå videre til en succes.
Steven Meisel, Italiensk Vogue.
Jeg ligner min mor så meget, for sådan så hendes hår ud.
Det var godt for selvtilliden-
-at vide, at nogen kunne se en bedre side, end en selv.
Jeg var taknemmelig, for jeg har altid følt mig mindre værd.
"Da hun kyssede Sarah Michelle Gellar i 1999-
-blev hun en af de mest interessante skuespillerinder."
Jeg har den forkerte størrelse.
Jeg er lillebitte, og ingen bemærkede det.
Ud over mit ben kunne jeg ikke se, hvad der ellers manglede ved mig.
Det er ikke min skyld.
De gjorde mig for lille.
Det er også min skyld. Det havde de ikke gjort-
-hvis jeg ikke udstrålede det.
Ingen laver Nicole for lille.
Jeg har aldrig haft trang til at blive den bedste skuespiller.
Det ville jeg nu, hvis jeg tog tilbage.
Tror du, du kommer tilbage?
Nej.
Jeg ved det ikke.
Jeg kan ikke forestille mig at være i stand til at kunne...
Jeg ved ikke, hvem der vil tro på mig.
Hvordan går det?
Jeg mister dig, for jeg er på vej hen til laden.
Er det din første dag tilbage?
Jeg har været der før, men det er første gang, jeg får undervisning.
En lille ridetime. Bare kort, så det ikke er for udmattende.
-Spændende. Jeg er så glad. -Tak. Det er jeg også.
Jeg skal lære at ride igen og opbygge udholdenhed.
Forhåbentlig rider jeg bedre end før.
Det kunne jeg ikke for et stykke tid siden.
Sådan. Det ser godt ud.
Hofterne skydes lidt mere frem. Prøv at svaje en smule i lænden.
-Du kan godt. Godt. -Jeg gør skøre ting.
Nej, det er fantastisk. Hold fast med læggen.
Du har ikke mange kræfter.
Sådan.
Giv ham et lille spark, for benet er begrænset.
-Du klarer det flot. -Mit venstre ben er væk.
-Jeg holder kun ti sekunder. -Men du klarer ti sekunder.
Tænk på, hvornår du sidst gjorde det her i ti sekunder.
Utroligt.
-Må vi galopere den vej? -Det må du i hvert fald.
Kan du huske, at han ved, at han skal holde sig fra det?
Godt, og så skubber du lidt.
Sådan. Godt.
Godt, sådan. Hold højre skulder nede.
Du kan godt. Du kan godt.
Smukt. Godt. Og så traver du.
Det er virkelig godt. Fantastisk start. Det er det.
-Det er det. Jeg er så spændt. -Det er bare starten, Nibbles.
Jeg elsker dig.
New York to uger senere
Jeg skal MR-scannes i morgen-
-for at se, om der er nye læsioner.
Det virkede måske ikke helt, for jeg kan blive meget spastisk.
Måske fungerede det ikke for mig.
Hvordan ødelagde jeg det?
Så jeg har ikke været særlig stolt af mig selv.
Lægen sagde: "Ingen har det bedre."
"Der går ni måneder, før antistofferne kommer ud."
Han sagde 15 måneder.
Så mødte jeg Robin Roberts, og efter hendes transplantation-
-så sagde hun, det tog hende to år at komme sig.
Det har jeg først hørt i dag.
Det var stort, for jeg tænkte:
"Det er nok bare mig." Men det er måske ikke sandt.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville kunne hjælpe andre med handicap.
De så håb. "Jeg behøver ikke blive i sengen og skamme mig."
Det gav mit liv mening.
Han ved det ikke. Jeg går om kap.
Jeg vandt.
Jeg troede ikke, jeg ville bestige bjerge igen.
Men det er ikke...
Jeg har noget at bevise, så jeg gør det altså.
Jeg ville betragte mit liv som en succes, hvis jeg døde lykkelig.
Jeg sagde det for år tilbage.
Det var så svært for mig, det var så umuligt, så pinligt at ville det.
Jeg vidste ikke, hvor lykken var. "Efter den film bliver jeg lykkelig."
"Hvis jeg tjener mere, får kæreste, bliver ædru."
Og jeg har altid bare følt mig meget utilpas her på Jorden.
Oktober 2019, Chicago
Bare gå hen mod døren.
På vej tilbage, så vend dig om,
Slap bare af.
Kan du gå sådan her? Hæl til tå, som en politimand ville bede om.
Det er bare, når jeg står på venstre ben.
Det er stadig underligt, men resten kan godt.
-Jeg kan gå på tæer. -Godt.
Det er svært med de sko, men kan du gå på de hæle?
Det er fint. Der er ingen nye læsioner.
Intet nyt. Det er godt.
Du får det bedre og bedre. Der er kun gået tre måneder.
Største forbedring ses to år efter indgrebet.
Du får det bedre og bedre.
-Er det normalt at være omtåget? -Ja.
Jeg har det helt klart meget bedre.
Men jeg er stadig svimmel og har svært ved at fokusere.
-Jeg vil ikke være sær. -Der er gået tre måneder.
Men hvis man kan være mere afslappet eller mindre stresset...
Jeg skal ikke arbejde i lang tid. Jeg kan ikke være konsekvent endnu.
Men når man er klar, kan arbejde være terapeutisk.
-Okay. -Ingen læsioner.
Det er første gang, siden jeg fik MS. Tak, dr. Burt.
-Tak. -Selv tak.
Der kom en del tårer, da jeg så arrene på min hjerne.
Da jeg så de hvide pletter.
Men som han påpegede, skal hjernen være afslappet-
-og fri til at finde og bygge nye stier-
-hvor arvævet er.
Jeg skal flyve igen i morgen.
Det slår mig ud.
Når jeg er i Chicago, burde jeg tage hjem til Detroit.
Men jeg tager hjem til mor, nu hvor jeg er i nærheden.
Jeg ved ikke, om jeg klarer det. Måske gør jeg.
Jeg er ikke vred mere, og jeg er ikke vred på min mor.
Jeg tager hjem til hende.
Jeg kan ikke engang finde nogen form for bitterhed.
Det er ikke, fordi hun dør, men jeg følte, jeg døde.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
Jeg ville virkelig gerne!
Jeg kunne ikke. Jeg kunne ikke få resten med.
En vejrmølle er ingenting.
Men det står ikke på listen.
"Jeg kan ikke længere slå vejrmøller, dr. Burt!"
Jeg prøver at se død ud til en dramatisk afslutning.
Marts 2020, Los Angeles
Jeg er syg i dag.
Corona-virussen er bare én ud af syv Corona-virusser-
-som kan smitte mennesker.
Den er kendt, som SARS og MERS, fordi de har dræbt mange mennesker.
Frustreret over symptomerne og trætheden
opsøgte Selma en ny læge i Los Angeles.
Dr. Regina Berkovich sagde, at Selma har skader i hjernen
hvilket andre læger ikke havde påpeget.
De grå celler påvirker muskelstyring
hukommelse, følelser og tale.
Jeg er lidt sur-
-og meget forvirret over, at jeg ikke kom mig mirakuløst.
Men jeg troede, jeg ville vågne efter tre måneder med stamceller-
-og sige: "Det er sådan, alle andre har det."
Det gik ikke, som jeg havde troet.
For mit fysiske helbred er stadig meget udfordrende.
Jeg kan se poolen. Jeg ved, hvad jeg står med.
Det er min hjerne og mine tanker-
-og det her er mulighederne.
Jeg gør det her for min mor.
Så jeg kan sige, at jeg boede ved en sø. Sådan målte vi succes.
At vi ville dø i et smukt område-
-og boede et smukt sted ved vandet.
Det skete ikke for mig og min mor.
Min mor er død.
Jeg har det forfærdeligt med, at hun ikke kan blive begravet.
Det er ufatteligt, at jeg ikke var der-
-hos min mor, da hun døde-
-eller kunne trøste mine søstre.
Corona-virussen kom jo, og alle måtte blive hjemme.
Hun er i et kalejdoskop, som man kan ryste.
Det kaldes for et askerør. Så man ikke rører asken nu.
Mor ville være i jorden, men lige da hun døde-
-værdsatte hun tanken om fra aske til aske.
Hvordan skal jeg sende hende af sted?
Jeg beundrede hende så meget.
Når en mor fejler i vores øjne-
-føler vi os frarøvet muligheden for at være gode mennesker.
Om at være et godt og tilpasset menneske.
Jeg bebrejdede min mor, at jeg ikke havde rette værktøj.
Det føler jeg mig så smålig for nu.
Jeg ringer til mor. Hun er måske stadig på favoritlisten.
Det er Molly. Læg en besked efter tonen. Tak.
Mor! Åh gud, det er dig. Jeg dør.
Kan du huske, at du kaldte mig sentimental før?
Bare vent og se. Du er død.
Hun ville være flækket af grin, hvis hun havde hørt det her.
Hun ville bare brøle af grin og bønfalde mig om at stoppe.
"Stop. Jeg har brug for en drink."
Så røg hun og drak, og så ville hun sige "Niagara Falls".
Kun det kunne vaske hendes tanker bort-
-hvis jeg var uartig.
TILLYKKE
Når folk spørger: "Hvordan går det?"
Jeg siger "godt" nu.
Men hvis de siger "seriøst?"
"Giv mig dit nummer, så sender jeg dig videoer."
Jeg har det fint med sygdom, men ikke med kronisk sygdom.
Jeg kender de enkle tricks.
Hvis jeg kan mærke min krop, så kan jeg fortsætte i et loop.
Når jeg skal nye steder hen, så bliver det noget lort igen.
Når jeg kommer ud i verden, bliver jeg klokkeren fra Notre Dame.
Det er meget dramatisk.
Jeg kan ikke mere. Jeg bliver nok eneboer.
Jeg er deprimeret og kæmper.
Men jeg ved nu, at det gør alle andre også.
Vi kaldte den Merlin-kjolen.
Hun sagde altid, at jeg måtte få den, når hun døde.
Jeg har holdt af smaragderne, og de virkede så store og glamourøse.
De er underspillede og søde.
Men da jeg var lille, var de store.
Søstrene ville have det, men jeg tog dette her-
-for det er Blikmands hjerte.
Jeg tog det for mange år siden. Jeg har haft det på her i L.A.
Det er et sølvhjerte. Det er hendes St Laurent Merlin-kjole.
Hun måtte dø, før jeg fik den.
Jeg måtte ikke prøve den, dengang hun var i live.
Hun gjorde det kun for at være sød ved mig.
Gøre det vigtigt.
Alle hopper i vandet til sidst. Det er altid det store træk.
Jeg set det aldrig som dystert.
At gå i vandet er ikke at give op.
Man skal ned i noget helt fantastisk.
Jeg prøvede altid at forstå, hvor ulykkelig jeg var.
Min mor bandt et mørke til mig-
-fordi hun ikke ville opmuntre-
-hjælpeløsheden i mig.
Hun ville have mig til at indse, at vi alle er hjælpeløse.
"Gør noget. Du er ikke noget særligt."
Det er næsten pinligt at sige, at jeg endelig har fået fred.
Der er stunder, hvor jeg ikke er, men generelt har jeg fundet fred.
Jeg vil gøre mere for folk.
Men jeg må først passe på mig. Jeg har brugt lang tid på mig selv-
-og jeg håber, at jeg virkelig har bidraget med noget, før jeg dør-
-til dem, vi bor sammen med.
Camilla Mills Iyuno-SDI Group
\h