Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫איך הייתה הריצה?‬
‫טובה.‬
‫קדימה, תצאי משם. המקום הזה אמור להיות כיף.‬
‫- ארכיטקטורה מעוגלת מודרנית -‬
‫- בוסטון, מסצ'וסטס -‬
‫מה?‬
‫את נראית יפהפייה.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מוכנה?‬ ‫-כן.‬
‫בואי נזוז.‬
‫וואו, בלי טלפונים?‬
‫זה דייט רציני. אוקיי.‬
‫א'.‬
‫ל'.‬
‫ט'.‬
‫"גשטאלט" זה שם של בנאדם. מצטער.‬
‫וגם מילה.‬ ‫-תאוריה מעניינת.‬
‫זאת גם עובדה שכזאת.‬
‫אני קורא על זה תגר.‬ ‫-אוקיי.‬
‫"גשטאלט. יחידה מאורגנת‬ ‫שנראית יותר מכפי…" לעזאזל.‬
‫בטוח שאתה רוצה להמשיך להתווכח?‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט הרבה יותר טובה ממך. מצטערת.‬
‫דרך אגב, אפרופו יחידה מאורגנת…‬
‫סליחה?‬
‫התכוונתי לחנוכת הבית שלנו.‬ ‫-אבל בצורה ממש מוזרה.‬
‫שלחתי הזמנה אלקטרונית היום בבוקר.‬
‫אה, כן. תודה על זה.‬
‫שתיים…‬
‫אז… הרגשת משהו?‬
‫שמתי לב שבדקת במקלחת.‬
‫טוב. זה הגיוני.‬
‫בגלל זה הבטת בי ככה בבית.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫אם זה יקרה שוב,‬
‫נתמודד עם זה שוב. יחד.‬
‫המפסיד עדיין עושה כביסה.‬
‫אני שונא אותך כל כך.‬
‫ואני שונאת אותך.‬
‫בואי הנה.‬
‫טוב. תני לי את זה.‬
‫עדיין מתאים לך מסיבה ב-18, נכון?‬ ‫זה מה שרשמתי בהזמנה.‬
‫כן. זה מושלם.‬
‫יותר מאוחר מזה נתקרב יותר מדי לחג ההודיה.‬
‫היי. חכי רגע. בואי הנה.‬
‫מה?‬ ‫-אני גאה במה שבנינו.‬
‫אתה בנית את זה.‬
‫כן, אבל בניתי בשבילך.‬
‫בשבילנו.‬
‫מה דעתך על סרט?‬
‫סרט? חשבתי שיצאנו לדייט.‬
‫זה רעיון הרבה יותר טוב.‬
‫מה?‬
‫השארת את הדלת האחורית פתוחה?‬
‫לא.‬
‫הנרי?‬
‫לא, הדלת האחורית היתה סגורה…‬
‫מה?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫כן, אני…‬
‫מה אם הם היו מנסים לפגוע בנו?‬ ‫-לא.‬
‫תקשיבי, הם רצו רק את הדברים שלנו.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אז למה הם לא לקחו כלום?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה די מביך, האמת.‬
‫כן, כלומר, מה לא בסדר בדברים שלנו?‬
‫נכון?‬
‫יש לנו דברים טובים.‬
‫אני אעשה עוד סיבוב, בסדר? כבר חוזר.‬
‫טוב.‬
‫אני חושב שהמצב משתפר קצת.‬
‫אני כבר לא כועס עליה כמו קודם.‬
‫תרגילי הנשימה…‬
‫אני חושב על שוב להחליף בית ספר,‬ ‫ושוב מתרגז עליה.‬
‫מעבר דירה יכול להיות קשה.‬
‫זה על הפנים.‬
‫תלוי לאן עוברים.‬
‫אולי אפילו תאהב את החוף המזרחי. אני אהבתי.‬
‫גדלת שם?‬ ‫-לא.‬
‫גדלתי בהודו, ואז עברתי לבוסטון‬ ‫כדי ללמוד באוניברסיטה.‬
‫מה גרם לך להישאר?‬ ‫-בעלי.‬
‫נפגשנו שם.‬ ‫-איך הוא שכנע אותך?‬
‫אולי אנסה על אמא שלי.‬
‫טוב, הוא כבש את לבי בעזרת מזכרת זולה.‬
‫הוא קנה לי שעון בדייט הראשון.‬ ‫-זאת מתנה מוזרה.‬
‫בלי לפגוע.‬ ‫-השעון הזה עדיין אצלי.‬
‫אז את אומרת שאני צריך לשחד אותה?‬
‫אני אומרת שאולי אתה לא צריך‬ ‫לכעוס עליה כל כך.‬
‫לא על כך שהיא מנסה להיות אמא טובה.‬
‫הילדים שלך כעסו עלייך כשעברת הנה?‬
‫אין לנו ילדים, לא.‬
‫- תור לאונקולוגית‬ ‫11:45 -‬
‫אוכל להכניס אותך ב…‬
‫היי, אמא. תודה.‬
‫מה לגבי ה-23 בחודש?‬
‫היי, אפשר לעזור לך?‬ ‫-מר פרסונס.‬
‫הבלש מורס.‬
‫משטרת קוראלס.‬
‫היי. כן. תיכנס.‬
‫שני טלפונים סלולריים ומחשב נייד אחד.‬
‫זהו זה?‬
‫הם לקחו פריטים ספציפיים מאוד.‬
‫למה אתה ואשתך השארתם את הטלפונים?‬
‫היינו די מכורים להם. בעיקר אני.‬
‫כשעברנו הנה,‬
‫החלטנו שכשנהיה יחד,‬ ‫לא נרצה שמשהו יפריע לנו.‬
‫כמה זמן אתם נשואים?‬ ‫-שתים עשרה שנים.‬
‫ומתי עברתם לקוראלס?‬
‫עבודת הבנייה החלה לפני שנה,‬ ‫ועברנו לבית סופית לפני חודשיים.‬
‫בוסטון מלחיצה מאוד, וחיפשנו את ההפך.‬
‫רכשת כאן אויבים?‬
‫אני לא חושב שמה שקרה היה אישי.‬ ‫למה, אתה חושב שכן?‬
‫זה מה שאנחנו מנסים לברר.‬
‫מה לגבי בוסטון?‬
‫בוסטון?‬
‫השארת שם אויבים?‬
‫אף אחד שיהיה מוכן לחצות את ארה"ב‬ ‫כדי לפרוץ לי לבית, לא.‬
‫זה בית נחמד.‬
‫גדול. תכננת אותו בעצמך?‬
‫כן.‬
‫מה?‬
‫אני רק מופתע שלא התקנת מערכת אזעקה,‬ ‫זה הכול.‬
‫הייתי תחת הרושם שקוראלס היא מקום בטוח.‬
‫כמה זמן אתה ואשתך נעדרתם מהבית באותו לילה?‬
‫כמה שעות.‬ ‫-אז שעתיים?‬
‫שעתיים או שלוש.‬ ‫-מה, שעתיים או שלוש?‬
‫אני מנסה לבנות סדר התרחשות. אני אצטרך…‬
‫אשתי מאוד נסערת ממה שקרה,‬ ‫ואני יודע שאתה מבצע את עבודתך.‬
‫נכון.‬ ‫-אבל אני צריך לגרום לה לחוש בטוחה.‬
‫אז מה אוכל לומר לה שהמשטרה עושה‬ ‫שיגרום לה לחוש בטוחה?‬
‫נשמע שאתה צריך שרברב.‬
‫אוסיף את זה לרשימה.‬
‫תגיד לה…‬
‫שיש לנו כמה כיווני חקירה.‬
‫אם כך,‬
‫חדשות טובות. הגוש שהרגשת היה כנראה‬ ‫רק הצטברות של רקמה צלקתית.‬
‫אני לא רואה שום סימן לכך שהסרטן חזר.‬
‫טוב.‬
‫טוב, רק רציתי להיות בטוחה.‬
‫כמובן. הנה, תשמרי עותק.‬
‫כן. תודה.‬
‫איך את מרגישה חוץ מזה?‬
‫אני בסדר. רק עייפה מאוד.‬
‫שמעתי על הפריצה.‬
‫קוראלס היא עיירה קטנה.‬
‫מה שלא שומעים בכנסייה,‬ ‫קוראים בדיווחי המשטרה.‬
‫אני יודעת שזה התחום שלך,‬ ‫אבל אם תצטרכי פעם לדבר עם מישהו…‬
‫לא. תודה רבה. אני בסדר.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫בעלי, הוא עוזר לי מהבחינה הזו.‬
‫עוזר הרבה, האמת.‬
‫הוא באמת יודע להיות שם בשבילי‬ ‫ולהתמודד עם העניינים שלי.‬
‫הוא יכול היה לעזוב. הרוב היו עוזבים במצבו.‬
‫והיה בלתי נסבל להיות לידי לפעמים,‬
‫אבל הוא נשאר איתי ותמך בי‬ ‫במהלך כל מה שקרה.‬
‫אידיוט.‬
‫- דיפיינט‬ ‫תאורת אבטחה -‬
‫- פתוח -‬
‫- דלת קדמית‬ ‫נעול -‬
‫- מכון דימוי היי דזרט -‬
‫הנרי?‬
‫אני כאן.‬
‫בעצם, חכי שנייה.‬
‫מה קורה?‬
‫טוב. תיכנסי.‬
‫אוקיי.‬
‫תיקנת את התמונות.‬ ‫-כן.‬
‫ואת המדף. ואת האור במסדרון,‬ ‫ואת הכיסא המשרדי.‬
‫אבל מי סופר, אה?‬
‫וואו. תראה אותך.‬
‫רגע. זה לא היה כאן קודם, נכון?‬
‫לא. הוספתי כמה תמונות חדשות.‬
‫נכון שאין כמוך?‬
‫כן, טוב, פריצה הגונה מעניקה לך השראה.‬
‫היי, שמתי לב לתאורה ולמנעולים שהתקנת.‬
‫אתה מצפה שנזדקק להם?‬ ‫-אני פשוט כזה.‬
‫קניתי לנו גם שני טלפונים חדשים.‬
‫והתקנתי אפליקציית איתור מיקום,‬
‫כדי שאם תדאגי שאת לבד…‬
‫קנית גם מחשב חדש?‬
‫הנרי?‬
‫הנרי.‬
‫בחייך. אל תכעס עליי בגלל זה.‬
‫רציתי רק להיות בטוחה לפני שאגיד לך משהו.‬
‫אנחנו לא יכולים להסתיר דברים זה מזה.‬ ‫אנחנו לא זוג כזה.‬
‫אתה צודק.‬
‫פשוט לא רציתי להדאיג אותך‬ ‫אם לא הייתה סיבה לדאגה.‬
‫אני צריך לדעת. אחרת, איך אוכל לטפל בך?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, הכול בסדר גמור.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני אוהבת אותך כל כך.‬
‫ואני אוהב אותך.‬
‫הנרי?‬
‫הנרי.‬
‫אין חשמל.‬
‫נראה שירד גשם קודם. זה כנראה בגלל הסופה.‬
‫אני אבדוק את הגנרטור.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים.‬
‫מירה.‬
‫בסדר. את בסדר.‬
‫אוקיי.‬
‫איפה הם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אוקיי. בואי.‬
‫תקשיבי. תישארי כאן. אני כבר חוזר.‬
‫לא. בבקשה אל תלך. בבקשה.‬ ‫-תישארי. לא. אני כבר חוזר.‬
‫טוב. תישארי.‬
‫טוב. בואי.‬
‫הנרי!‬ ‫-הם כאן!‬
‫תפוס אותו!‬
‫קח לו את האקדח!‬ ‫-תפוס אותו!‬
‫הנרי!‬
‫לכי!‬
‫תפוס אותו!‬
‫לכי!‬ ‫-תפתח את הדלת!‬
‫תפתח!‬
‫הנה. קחי את המפתחות האלה ולכי למכונית.‬ ‫-מה?‬
‫אני אוריד אותך.‬
‫בואי. בבקשה. אני מחזיק אותך.‬ ‫-אוקיי.‬
‫הנרי!‬ ‫-אני מחזיק אותך.‬
‫תאחזי לי בזרוע. אני אוריד אותך.‬ ‫-הנרי.‬
‫זה בסדר.‬
‫לכי!‬
‫אני בסדר.‬
‫הנרי!‬
‫לא. בבקשה! הנרי! מה קורה?‬
‫תפוס אותו!‬ ‫-לא!‬
‫לא! בבקשה. תעזבו אותו! בבקשה.‬ ‫-רוצי! לכי!‬
‫טוב.‬
‫הנרי!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫אוקיי.‬
‫לא.‬
‫בבקשה.‬
‫אני מצטער.‬
‫כמה זמן הוא היה בבית?‬
‫היה לי אותו גם בבוסטון.‬
‫חשבתי שאנחנו לא "זוג כזה".‬
‫היית נותנת לי להחזיק אותו בבית לו ידעת?‬
‫לא.‬ ‫-בדיוק בגלל זה לא סיפרתי לך.‬
‫הוא איננו עכשיו.‬
‫הוא אצל השוטרים.‬ ‫-כן.‬
‫במקום שיהיה קבור באחד העציצים שלי.‬
‫חשבתי שזה רעיון טוב.‬
‫רעיון נהדר. כל בית צריך מצבור נשק חבוי.‬
‫זה היה אקדח אחד.‬
‫ומזל שהיה לנו אותו.‬
‫טוב, הם כאן.‬
‫- קלינט אוקסבו -‬
‫הנה הם.‬
‫- דילן קוב -‬
‫מי הם?‬
‫הם מאיגל פוינט.‬
‫חניון קרוואנים בצד השני של העיר.‬
‫קהילה ענייה. הרבה יותר פשיעה מאשר כאן.‬
‫הוא היה פושע מקצועי. בעיקר עבירות סמים.‬
‫וכך גם השניים האחרים.‬
‫אנחנו מתכננים לחקור אותו אם נוכל.‬
‫את מי?‬
‫הוא בטיפול נמרץ בביה"ח סנט מרי.‬
‫זה לא נראה טוב.‬ ‫-רגע. הם עדיין בחיים?‬
‫רק הוא.‬ ‫-משטרת המדינה תרצה לדבר איתו גם.‬
‫אני בטוח.‬ ‫-על מה אתם מדברים?‬
‫מי האנשים האלה?‬
‫אני מכיר חלק מהשמות ומהפרצופים,‬ ‫חלק מהדברים שהם עשו,‬
‫אבל מעבר לזה…‬
‫הייתי אומר שהם אחראים למה שקרה לכם, אולי.‬
‫זה מתאים.‬
‫אבל יש עניין נוסף.‬
‫בחורה מהסביבה שנעדרת כבר חודש.‬
‫- נעדרת -‬
‫כריסטין קוב.‬
‫סטודנטית שנה א' בקולג' הקהילתי.‬
‫משטרת המדינה חושבת שלאנשים האלה‬ ‫יש קשר להיעלמות שלה.‬
‫והעניין הוא, אם הבחור הזה לא ישרוד,‬
‫היא אולי לא תימצא לעולם.‬
‫אלוהים. המשפחה האומללה שלה.‬
‫אני לא חושב שאת מבינה, גברתי.‬
‫האנשים האלה הם המשפחה שלה.‬
‫- דילן קוב‬ ‫קולבי קוב -‬
‫תיקנתי את שולחן השרטוט שלי.‬
‫אתה הולך?‬
‫כן, אני הולך להביא את שאר הדברים‬ ‫למסיבת חנוכת הבית.‬
‫עדיין רוצה לערוך אותה?‬
‫כן. אני חושב שזה יועיל לנו. את לא חושבת?‬
‫אני לא איעדר זמן רב,‬ ‫אני נוסע לחנות של גרייסון.‬
‫הם סוגרים בשמונה בימי ראשון.‬ ‫זה בסדר מצידך להישאר כאן?‬
‫או שאתה יכול לרדת מעניין המסיבה.‬
‫מירה.‬ ‫-או להפסיק לתקן רהיטים.‬
‫די.‬ ‫-אתה מתנהג כאילו שום דבר לא קרה.‬
‫כן, אני מנסה.‬
‫הרגת את האנשים האלה.‬ ‫-שעמדו להרוג אותנו.‬
‫אבל עדיין, אתה אפילו קולט את זה?‬
‫כמובן שכן. זה גורם לי הרגשה נוראית.‬
‫לא מספיק כדי שתוותר‬ ‫על המטלות החברתיות שלך.‬
‫חייבים להתגבר על זה.‬ ‫-זה קרה ממש עכשיו, אוקיי?‬
‫מה אם יש עוד כאלה שם בחוץ?‬
‫איך נתגבר על זה?‬
‫את מפחדת.‬
‫גם אני.‬
‫אבל פחדנו בעבר, והתגברנו על זה…‬
‫יחד, בכך שתיקנו את הנזק.‬
‫היי.‬
‫הזמנתי את החברים שלי.‬
‫אני רק מנסה לחזור לחיים נורמליים. זה הכול.‬
‫אני יכול ללכת לחנות בפעם אחרת.‬
‫לא.‬
‫פשוט…‬
‫פשוט לך.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן. אני בטוחה. אני אהיה בסדר.‬
‫אני אוהב אותך, את יודעת.‬
‫ואני אוהבת אותך.‬
‫הנרי?‬
‫שלום, הגעתם להנרי פרסונס.‬ ‫אנא השאירו הודעה.‬
‫היי, זאת אני.‬
‫אתה לא תצליח לשלם, אתה יודע,‬
‫כי השארת את הארנק שלך כאן.‬
‫נקווה שתשמע את זה לפני שתגיע לשם.‬
‫אוקיי, ביי.‬
‫יודע מה? אני חושבת שאנסה להשיג אותך.‬
‫- בית החולים סנט מרי -‬
‫לאן אתה נוסע?‬
‫היי. איפה היית? יצאת לסיבוב או משהו?‬
‫ניסיתי להתקשר אליך.‬
‫אוי, שיט. כן.‬ ‫זה הגיע ישר לתא הקולי. סליחה.‬
‫משהו קרה?‬
‫נקלעתי לתאונה.‬
‫אוי אלוהים. את בסדר?‬
‫כן, רק ניסיתי להשיג אותך,‬
‫וסטית מהעיר לכיוון בית החולים.‬
‫כן, טעיתי בפנייה,‬ ‫בקושי הגעתי לגרייסון בזמן.‬
‫כן.‬
‫הבנתי את זה, אבל למרבה המזל,‬
‫הבעלים אמר שאוכל לשלם בשבוע הבא, אז…‬
‫אין על עיירות קטנות, אה?‬ ‫-כן.‬
‫איפה המכונית שלך עכשיו?‬
‫גררו אותה למוסך. נסעתי הביתה באובר.‬
‫טוב. אני אטפל בזה. אל תדאגי.‬ ‫העיקר שאת בסדר, נכון?‬
‫מירה?‬
‫- הנרי‬ ‫חושב עלייך. -‬
‫שיהיה ערב טוב!‬
‫כן, ערב טוב.‬
‫כמעט שכחתי.‬
‫אני מצטערת לגבי המסיבה שלך.‬ ‫-מה?‬
‫מסיבת חנוכת הבית.‬ ‫קיבלתי את הביטול באימייל.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫- ביטלת את המסיבה? -‬
‫- נראה שזה סתם הוסיף לסטרס שלך.‬ ‫זה לא מה שרציתי. -‬
‫אלוהים.‬
‫שמעתי על התאונה שלך. את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫מכונית חדשה?‬
‫מושבי עור. ג'י-פי-אס בלוח המחוונים.‬
‫היא של בעלי.‬
‫יש משהו שאני חושב שעלייך לדעת.‬
‫האיש שפרץ לבית שלכם, זה שנשאר בחיים?‬
‫הוא כבר לא בחיים.‬
‫הוא לא היה בטיפול נמרץ או משהו?‬ ‫-והוא גילה סימני התאוששות.‬
‫בכל מקרה, חשבתי שהרגשתך תשתפר‬ ‫אם תדעי שזה נגמר.‬
‫תודה.‬
‫מתי הוא מת?‬
‫בראשון בערב.‬
‫שמרי על עצמך.‬
‫- מיקומים אחרונים -‬
‫- איגל פוינט דרייב 1432 -‬
‫- זהירות‬ ‫קוב 1432 -‬
‫- דילן קוב‬ ‫איגל פוינט רואד 1432 -‬
‫אוי אלוהים.‬
‫- ה"פ ארכיטקטורה -‬
‫- דילן קוב‬ ‫איגל פוינט רואד 8 -‬
‫- חלוקת דואר -‬
‫- שליחה/איסוף בימי רביעי בלבד -‬
‫- משטרת קוראלס -‬
‫מה את עושה, לעזאזל?‬
‫שום דבר.‬ ‫-אל תגידי לי "שום דבר".‬
‫למה את מחטטת כאן?‬ ‫-אני לא. באתי לבקר מישהו…‬
‫בולשיט.‬
‫ראיתי את המכונית שלך כאן לפני כמה ימים.‬
‫אני לא… מעולם לא הייתי כאן.‬ ‫-תתעסקי בעניינים שלך.‬
‫שמעת אותי?‬ ‫-אוקיי. אני מצטערת. אני…‬
‫מה זה?‬
‫זה לא שלי.‬ ‫-תני לי את זה.‬
‫זה לא שלי.‬
‫צילמת אותי?‬
‫לא. אני אומרת לך שזה לא שלי. אני…‬
‫לא. בבקשה.‬
‫אל תחזרי הנה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫- מאתר מיקום -‬
‫- ה"פ‬ ‫מוסך אם אנד אס -‬
‫הבת שלי, כריסטין…‬
‫ראיתי איך הוא הסתכל עליה.‬
‫אז במקום לנסות להאשים אותי, נסו להאמין לי.‬
‫- אין אות -‬
‫- מצלמת וידאו היי דפינישן 1080 -‬
‫- קוניפר 243 -‬
‫- ולספרינג שירות ייעוץ לנוער -‬
‫- שלם ושלח -‬
‫- תמונות אתרי בנייה -‬
‫- חשבונית -‬
‫שיט.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים.‬
‫נראה טוב, נכון?‬
‫מה?‬
‫המשרד שלי. תיקנתי את כל הנזק.‬
‫אה, עוד לא הסתכלתי.‬
‫- גימורים באיכות גבוהה‬ ‫צבע בהתאמה אישית -‬
‫זה מספר חסום.‬
‫לא יודעת מי זה, בעצם.‬
‫היי. השתמשת באפליקציית האיתור.‬
‫כן. השתמשתי.‬ ‫-גם אני.‬
‫מה עשית בצד השני של העיר קודם?‬
‫את יודעת, סימסתי לך, והתחלתי קצת לדאוג.‬
‫האפליקציה אמרה שאת ליד איגל פוינט או…‬
‫מצטערת, כן נכנסתי לכאן קודם.‬ ‫התכוונתי לשאוב אבק.‬
‫עם מה?‬ ‫-זה בדיוק מה שאמרתי.‬
‫נכנסתי הנה ולא הייתי צריכה לעשות כלום.‬
‫טוב, אני אלך להתרענן קצת.‬
‫אוקיי.‬
‫היי, תיקנתי לך את המכונית.‬
‫תודה.‬
‫לא רעבה? ‬
‫אני בסדר.‬
‫לא באמת ענית לי.‬
‫לגבי מה שעשית בצד השני של העיר קודם.‬
‫שום דבר. סתם נסעתי.‬
‫לאן?‬
‫הביתה.‬
‫מאיפה?‬
‫מהעבודה.‬
‫נשמע כמו עיקוף גדול כדי להגיע הביתה, לא?‬
‫מה?‬
‫את לא מסתירה ממני משהו, נכון?‬
‫מה יש לי להסתיר ממך?‬
‫מה יש לי להסתיר, הנרי?‬
‫תוצאות.‬
‫לא.‬
‫עוד לא חזרתי למרפאה אפילו.‬
‫חשבתי שיש איזה רופא מומחה‬
‫שהלכת אליו. משהו שלא רצית לספר לי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫מירה?‬
‫- משטרת קוראלס -‬
‫הלו?‬
‫מירה, היי, זו ג'ואן.‬ ‫-היי.‬
‫מצטערת על השיחה המוקדמת,‬ ‫אבל עלינו לשנות את הלו"ז שלך.‬
‫אוקיי.‬
‫גב' פרננדז התקשרה. היא צריכה‬ ‫להעביר את הפגישות שלה לימי חמישי‬
‫כי יש לה…‬
‫אני יכולה להזיז אותה, אבל אז אני אצטרך…‬
‫מתי… מתי זה?‬
‫היי, אתה מוכן לצאת מהרכב? קדימה.‬
‫אני מחזיק בו.‬
‫עזבו אותי! אני נשבע!‬
‫תעזבו! לא התכוונתי לפגוע בה!‬
‫אתם לא מבינים. הכלבה הזאת רצתה את זה!‬
‫מירה? מירה, את עדיין שם?‬
‫כן, אני פה.‬
‫אני אגיע אחר כך ואטפל בכול.‬
‫תודה רבה.‬
‫רסק תפוחים בתערובת? טוב, אם אתם אומרים.‬
‫היי.‬
‫איפה היית? ניסיתי להתקשר אלייך.‬
‫מצאו את הבחורה הנעדרת.‬
‫באמת? היא בסדר?‬
‫לא נראה לי.‬
‫מאיפה את יודעת?‬
‫למה אחת המעטפות שלך נמצאת אצלו?‬
‫אצל מי?‬ ‫-אצל האיש שפרץ לנו לבית.‬
‫הלכתי לקרוואן שלו.‬
‫יומיים אחרי שאתה הלכת.‬
‫אני צריכה שתגיד לי שאין לך שום קשר‬
‫לכל העניין הזה, הנרי.‬
‫מירה…‬
‫ואני צריכה שתגיד לי למה יש לך אקדח‬ ‫שמעולם לא סיפרת לי עליו.‬
‫או למה יש לך ססמה סודית לארון התיוק שלך.‬
‫ואני ממש צריכה לדעת למה‬ ‫יש לך תמונה שלה, הנרי.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫חשבתי שכן, אבל לא הייתי מסוגל.‬
‫לעשות מה, הנרי? לעשות מה?‬
‫חשבתי שאם נהדק את החגורה לכמה זמן,‬
‫ונקבל שיעור ריבית נמוך מהבנק…‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הבית הזה. מירה, תסתכלי עליו.‬
‫שאלת את עצמך פעם מאיפה יש לנו כסף לזה?‬
‫אתה מרוויח יפה.‬
‫כן, עכשיו. אבל זה לא תמיד היה ככה.‬
‫ולא רציתי לומר כלום‬ ‫כי לא רציתי להדאיג אותך,‬
‫אבל הביטוח כיסה רק חלק מהטיפולים שלך.‬
‫היינו מרוששים לזמן מה.‬
‫טוב. אז מאיפה היה לנו כסף?‬
‫הייתי צריך למצוא דרך לצמצם את עלות הבנייה.‬
‫הצעד הראשון היה להפוך להיות הקבלן בעצמי,‬
‫והצעד השני היה…‬
‫לגרום למס הכנסה לחשוב שבניתי את הבית לבד.‬
‫אבל היו כאן עשרות אנשים שבנו אותו.‬
‫כן, ואביה של הבחורה הזו היה אחד מהם.‬
‫ידעתי שהוא נרקומן, אבל לא ידעתי שהוא אלים‬
‫עד שיום אחד הבת שלו הגיעה לאתר הבנייה,‬
‫באותו היום שבו התמונה הזו צולמה.‬
‫והיא עשתה תאונה עם הטנדר שלו,‬ ‫עלתה על המדרכה או משהו.‬
‫והוא התחיל לצרוח עליה בנוכחות כולם.‬
‫לא יכולתי להאמין. אז פיטרתי אותו על המקום.‬
‫והוא הבטיח לי שאני אשלם על זה,‬
‫ושילמתי, בכסף.‬
‫במשך כמעט שנה,‬
‫מדי חודש, במעטפה הזו,‬
‫שאותה קיוויתי למצוא בקרוואן שלו,‬ ‫כי אני חושב שזו ההוכחה היחידה שיש.‬
‫אבל אני לא מבינה.‬ ‫אם כסף היה הבעיה מלכתחילה,‬
‫למה שילמת לו?‬
‫ביצעתי הונאה. יכולתי ללכת לכלא.‬
‫וגם הוא.‬ ‫-אבל לא היה לו אכפת.‬
‫זה מישהו שבמקום לדאוג לגבי בתו הנעדרת,‬
‫החליט לפרוץ לבית שלנו כי…‬
‫כי למה?‬
‫הפסקתי לשלם לו.‬
‫אלוהים, הנרי.‬
‫כל מה שרציתי זה שנהיה מאושרים.‬ ‫בגלל זה בניתי את הבית.‬
‫תהיה לנו הזדמנות להזדקן יחד, ואני…‬
‫רציתי שנעשה זאת במקום שירגיש כמו בית.‬
‫לא סתם חומר ולבנים. בית.‬
‫ועשיתי כמה טעויות.‬
‫אבל עכשיו את יודעת עליהן.‬ ‫אין לי עוד מה להסתיר.‬
‫ובאשר לצופן בארון התיוק, זה לא ממש סוד.‬
‫זה אפס, שמונה, אחת, שתיים. 12 באוגוסט.‬
‫יום הנישואין שלנו.‬
‫אני מצטער.‬
‫- היי, מה שלומך? ניסיתי להשיג אותך. -‬
‫- אני מצטערת. -‬
‫- זה בסדר. -‬
‫- בואי נשכח מזה. אני אוהב אותך. -‬
‫- ואני אוהבת אותך. -‬
‫- בוא נערוך את המסיבה. -‬
‫- את בטוחה? -‬
‫- כמו שהייתי בטוחה שגשטאלט זאת מילה. -‬
‫…להגיע ביום רביעי ו… המתן, בבקשה.‬
‫מירה?‬ ‫-כן?‬
‫החבילה הזאת הגיעה בדואר עבורך.‬ ‫-מה זה?‬
‫- השולח: ברידג'פורט אלקטרוניקה -‬
‫כן. תודה.‬
‫רוצה לקחת אותה? זאת מצלמת וידאו.‬
‫למה שאקח אותה?‬ ‫-אולי לבן שלך.‬
‫אה, טוב, אני מניחה‬ ‫שהוא פשוט משתמש בטלפון שלו.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אוקיי. ביי.‬
‫זה נראה טוב, נכון?‬
‫כן. בהחלט. היי, נסי לשים את כל הגדולים‬
‫באותו צד?‬
‫אני אוהבת שהם לא דומים מדי.‬
‫אני בסך הכול מעצב דברים למחייתי.‬ ‫מה אני יודע?‬
‫אתה לא יודע לשתוק ולנקות, מסתבר.‬
‫כן, ביריאני, צלי. אה, וסלט.‬
‫כן, זה יהיה טוב.‬ ‫-יחד עם המת אבנים.‬
‫המה?‬
‫המת אבנים?‬
‫מה?‬
‫אומרים "מתאבנים".‬ ‫-מה אמרתי?‬
‫זה לא מה שאמרת.‬ ‫-טוב, תאייתי.‬
‫טוב.‬
‫מ', ת'…‬
‫מ', ת', א…‬
‫לא כזאת חכמה אחרי הכול.‬
‫תאמין לי. זה "מתאבנים".‬ ‫-אוקיי.‬
‫תגיד לי שככה קראת לזה מול אנשים.‬ ‫-בגאווה.‬
‫אוי, אלוהים. אתה משוגע.‬ ‫-מישהו הקדים.‬
‫אלה ביל וג'ואן.‬ ‫טוב, אני הולכת לבדוק את הביריאני‬
‫ואת המת אבנים.‬
‫היי, הנרי.‬
‫אני מקווה שלא הקדמנו מדי.‬ ‫-הגעתם בזמן. בואו.‬
‫"מותק, מותק, מותק‬
‫אני בא הביתה‬
‫לאהבתך המתוקה והרכה‬
‫את האישה האחת והיחידה שלי‬
‫העולם מותיר טעם מר‬
‫בפי, נערה‬
‫את היחידה שאני רוצה‬
‫אני רוצה להיות לידך‬
‫אני רוצה להיות לידך, נערה‬
‫רוצה להיות לידך‬
‫אני צריך אותך, מותק"‬
‫זה כאילו שהם…‬
‫היי חבר'ה, רק רציתי לומר‬ ‫שהקינוח ייצא עוד מעט.‬
‫תודה. המשחק כמעט נגמר ממילא.‬
‫אתה יכול… אני אקח את השאר.‬ ‫אל תדאג. תודה רבה.‬
‫צפו הערב בדיווח המיוחד שלנו‬ ‫על אדם מאיגל פוינט‬
‫שהובא היום לבית המשפט המחוזי‬ ‫באשמת התעללות בחיות.‬
‫החוקר הראשי בתיק מסר את ההצהרה הבאה‬ ‫מוקדם יותר היום.‬
‫השוטרים מצאו מספר כלבים נעולים‬ ‫בסככה של מר אוקסבו.‬
‫רובם סבלו מחתכים וסימני נשיכות רבים‬ ‫לאחר שאולצו להשתתף‬
‫בקרבות כלבים בלתי חוקיים.‬ ‫וכלבה אחת נמצאה מתה בזירה.‬
‫קלינט אוקסבו נחקר גם בקשר להיעלמותה‬
‫של הסטודנטית המקומית כריסטין קוב,‬ ‫אך שוחרר מאז.‬
‫כאן דילן קוב. אני יודע מה שהמשטרה‬ ‫חושבת עליי ועל משפחתי,‬
‫אבל כל זה כבר לא משנה.‬
‫הדבר היחיד שמשנה הוא שאמצא‬ ‫את הילדה הקטנה שלי.‬
‫תקשיבו לי היטב.‬
‫הייתי בבית הזה בעבר, לפני אתמול בלילה.‬
‫עבדתי עליו כשהוא נבנה.‬
‫הבת שלי, כריסטין, הגיעה יום אחד‬ ‫וראיתי איך הוא הסתכל עליה.‬
‫אז כשהיא נעלמה,‬
‫המנוול הזה היה הראשון שחשבתי עליו.‬
‫חיכינו עד שלילה אחד הם לא היו בבית,‬
‫ולקחנו את הכלב שלי, הרשל.‬
‫ואכן, הוא נבח כמו משוגע, בעיקר במשרד.‬
‫לאיש הזה יש עוד ראיות בבית שלו.‬
‫אני בטוח. אז במקום לנסות…‬
‫- תיקים רפואיים של מירה -‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫מגניב.‬ ‫-לחיים.‬
‫יש לך פה חלקת אדמה לא רעה, הנרי.‬ ‫המון פרטיות.‬
‫כן.‬
‫- הבית שלנו -‬
‫- משרד -‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫שלום?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫שלום?‬
‫שלום, כריסטין?‬
‫אוקיי.‬
‫כריסטין?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫לא. תפסיקי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫תבטחי בי, בסדר? תקשיבי לי. יש אנשים למעלה.‬
‫אני אזעיק עזרה, בסדר? תבטחי בי.‬
‫את תהיי בסדר. אני כבר חוזרת.‬
‫הנרי.‬
‫מה אתה?‬
‫אני בעלך.‬
‫אלה פשוט הדחפים שתמיד היו לי.‬
‫טוב, לא רציתי להיות כזה.‬
‫לא בחרתי להיות כזה.‬
‫בגלל זה בנית את הבית הזה. לא בשבילנו.‬
‫אנחנו יחד רק בזכות זה.‬
‫מה את עושה, מירה?‬
‫מירה, תניחי את הטלפון, תניחי…‬ ‫מירה, תניחי את הטלפון.‬
‫תניחי את הטלפון.‬
‫אחרי כל מה שעשיתי בשבילך.‬
‫לא.‬
‫תמיד הייתי שם בשבילך, לא משנה מה.‬
‫הנרי, זה בכלל לא אותו הדבר.‬
‫זה לא אותו הדבר!‬
‫תני לי לשאול אותך,‬ ‫בחרת שהדברים האלה יקרו לך?‬
‫הסרטן?‬
‫העקרות שהוא גרם?‬
‫הדיכאון? לא.‬
‫הביולוגיה והגנטיקה שלך בחרו בזה בשבילך.‬
‫ואצלי, הם בחרו בזה.‬
‫מירה…‬
‫עכשיו את תהיי כאן בשבילי.‬
‫לא. הנרי.‬
‫לא. הנרי, אל תעזוב אותי!‬
‫הצילו! שמישהו יעזור לי! הצילו!‬
‫נפלתי וקיבלתי מכה באף‬ ‫כשעזרתי למירה להיכנס למיטה.‬
‫היא מרגישה בסדר?‬
‫כן. היא בסדר גמור,‬
‫שתתה מוחיטו אחד יותר מדי, יודעים?‬
‫בכל מקרה, אני מצטער שאני נאלץ לעשות זאת,‬
‫אבל אני חושב שניאלץ לסיים.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תודה.‬ ‫-ביי, חבר'ה. סעו בזהירות.‬
‫מי את?‬
‫שמי מירה.‬
‫את מכירה אותו?‬
‫חשבתי שכן.‬
‫מה הוא עשה? מה הוא עשה לך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני בקושי זוכרת.‬ ‫אני רק זוכרת שיצאתי לילה אחד,‬
‫ואז התעוררתי כאן ככה.‬
‫אני אפילו לא יודעת כמה זמן עבר.‬
‫הוא יורד הנה…‬
‫והוא פשוט יושב שם עם המחבט.‬
‫וכל מה שהוא אומר זה, "אני אחליט מתי".‬
‫בבקשה תעזרי לי.‬
‫בבקשה!‬
‫טוב. בואי נוריד את זה. את בסדר.‬
‫טוב.‬
‫זה בסדר.‬
‫את בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫הוא בא.‬
‫מירה?‬
‫מותק?‬
‫נוכל להתגבר על זה. אני יודע שכן.‬
‫נוכל למצוא דרך לבטוח שוב זה בזה,‬
‫כי לא יהיו יותר סודות,‬ ‫ואין יותר מה להסתיר.‬
‫לא. מכאן.‬
‫- נעול -‬
‫את יודעת, נהגת לשכב על הרצפה במשך שעות.‬
‫כן, היית חלשה מדי. לא יכולת לקום.‬
‫זוכרת את זה, מירה?‬
‫כי אני זוכר.‬
‫כן, כי אני נאלצתי לשאת אותך‬
‫למיטה בכל לילה.‬
‫להביא לך אוכל, לקחת אותך לשירותים.‬
‫את מבינה, זה מה שעושים עבור מי שאוהבים.‬
‫לא בוגדים בהם, אוקיי?‬
‫לא נוטשים אותם כשהמצב מידרדר…‬
‫או נעשה לא נעים.‬
‫אז את בוחרת בה במקום לבחור בי?‬
‫במקום לבחור בשנינו?‬
‫אוקיי. בסדר.‬
‫את תצילי אותה?‬
‫תטפלי בה?‬
‫את לא מסוגלת אפילו לטפל בעצמך.‬
‫כריסטין, תקשיבי לי.‬
‫לא! רוצי! קדימה, רוצי!‬
‫הצילו! הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫לא.‬
‫לא! הצילו!‬
‫לא! בבקשה.‬
‫בבקשה! לא!‬
‫בבקשה.‬
‫אמרתי לך.‬
‫אני אחליט מתי.‬
‫בבקשה. לא!‬
‫אבל מי יטפל בך?‬
‫אני.‬
‫זה בסדר.‬
‫בואי.‬
‫לכי.‬
‫- נמכר‬ ‫פרסטון בראון נדל"ן -‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬