Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Так, ти готовий?
То я починаю?
Ти дивишся, я говорю.
Отже, ми їдемо в машині й…
ми неподалік чеського кордону.
Дозвольте вам представити:
це Юсуф.
Ми зустріли Юсуфа в Греції.
А зараз він у Будапешті.
Ми хочемо доправити його до Берліну.
Точніше, уже доправляємо.
Коротка передісторія: ми випадково зустріли його під час прогулянки.
Зав'язалася розмова, і ми дізналися, що він біженець.
Знаєте цього хлопця?
І він розповів усе, через що пройшов.
Потім ми обмінялися профілями у фейсбуці
й підтримували зв'язок.
Згодом він сказав, що перебуває в Будапешті й не знає як бути далі.
Юсуфе? Привіт.
Що ви тут робите?
Що ми тут робимо?
-Ми по тебе. -Ми по тебе.
Як справи?
Господи! Такий радий вас бачити.
-Юсуфе? -Так?
Мусиш так побути.
-Можеш дихати? -Так.
Мусиш так побути хвилин з десять.
Гаразд, не хвилюйтесь.
Ти здуріла? Зніми ніс.
Доброго ранку.
-Доброго. -Паспорти, будь ласка.
Кумедний ніс.
-Вас лише двоє? -Так.
Їдьте обережно. На дорозі люди.
-Ясно. -Щасливої дороги.
Дякую. Гарного дня.
Прощавайте!
Агов, Юсуфе!
-Можеш вилазити. Ти в Німеччині. -Ну ж бо.
-Ми щойно проїхали кордон. -Нам удалося!
Безумство!
Не заважай. Вимкни.
Вимкни камеру.
Усе гаразд?
Щиро вам дякую.
Дякую вам за все.
«ЗА!»
#ГОДІБОЯТИСЬ
Ні!
-Не знаєш, що втрачаєш. -Я і не хочу знати.
Хотіла кинути цього літа. Лише одна затяжка.
-Усе нормально? -Так, нормально.
Ай. Трясця.
-Добрий день, любий татку. -Добрий день, любий татку.
Ти на машині?
-Я теж радий зустрічі. -Ага.
Звісно, на машині.
Ти що, курила?
Це піт.
Ось. Хочеш очманіти?
Привіт!
Заїжджаємо чи виїжджаємо?
Заїжджаємо.
-Ау! -Тсс. Цитьте!
Хлопці сплять.
Так!
Молодчинка.
-Максі! -Привіт.
-Моя велика дівчинко. Привіт, люба. -Привіт.
-Подорож пройшла добре? -Так, дякую.
-Ти підстриглась? -Ні.
Що з нею?
Хотіла б залишитися на довше.
Інес.
Пістолети?
Не пістолети, а арбалести.
Без «с».
Ну то й що?
Чим ти думав? А як комусь в око потрапить?
Та ні, усе буде добре.
А мені потім проблеми.
-Я візьму на себе. Будь ласка, Інес. -Ні.
Ну будь ласочка.
Будь лапочкою.
Ними й лоскотати можна.
І спинку почухати.
Це мені?
Так. А ще…
-Будь ласка, не забудь про вино. -Добре. Я пішов.
Дякую.
-Вітаю. -Пане Папке?
-Ні. Але я можу забрати.
Супер.
Їй за 80, а замовляє все онлайн.
Я віддам вам.
Ага.
-До побачення. -Важкувата. Бувайте.
СІМ'Я БАЄРІВ: ІНЕС, ГАНС, МАКСІ, АЛЕКС, ФРАНЦ
-Татку! -Агов!
Збожеволіли? Бешкетники!
У людей не стріляти. Особливо в батька.
Годі! Обережно.
Мене ледь не вбили.
Хлопці, заспокойтесь. Я ж тобі казала.
Так.
-Вино приніс? -Ні.
Забув у машині.
Піду принесу.
-Чудово. -Тут посилка для пані Папке.
-Якщо постукає, віддаси. -Гаразд.
Пане Баєре?
Почнімо, добре?
Скажете, якщо знадобиться пауза. Добре?
Ви забрали посилку.
Як виглядав кур'єр?
То була жінка?
Чи чоловік?
У нього була темна борода.
Пане Баєре, будь ласка. Лише ви можете нам допомогти.
Посилка була для нашої сусідки.
Пані Папке.
Ви щось помітили?
Якого зросту був кур'єр?
Що він казав?
Максі.
Максі!
Максі, де ти була?
-Я була в Пії. -Я думав, що ти була вдома.
Господи.
Тату.
Тату, як?
Що відбувається?
Тату, де мама?
Де мама?
Малі теж?
Ні!
Максі.
ІСЛАМСЬКИЙ ТЕРОРИЗМ
Оце так так! Іди-но сюди.
-Може, вдути їй разок? -Ей, обернись. Іди сюди, крихітко.
Може, у нас щось зав'яжеться.
Чого витріщилась? Більше не в настрої?
Ей, не йди! Повернись!
Ти Максі Баєр, так?
Ти Максі Баєр? Можна тебе на два слова?
На одна хвилинку. Максі, зажди!
Трясця.
Перепрошую.
-Не хвилюйся. Я не один з них. -Облиш мене!
Вибач.
Я не хотів тебе налякати. Я все бачив.
Якщо ти вийдеш ось так, вони тебе побачать.
Візьми мою куртку. Будь ласка.
Візьми.
Боже.
Вони думають, що ти одна. Можемо пройтися разом.
Якщо хочеш.
-Усе добре. -Гаразд.
Але куртку залиш.
Бережись.
Капюшон.
Що ж, їх наче не видно.
Дякую.
Я Карл.
Максі.
Знаю.
Я тебе впізнав.
МИ В ЖАЛОБІ ПО БЕРЛІНУ
Вибач.
-Трохи все напружено. -Не переймайся.
Так.
Вип'ємо кави?
Так.
Хочеш поговорити?
Хочеш бути на самоті?
Ні.
Забити косячок?
Не треба.
Розказати щось?
Ніколи не був у такій ситуації.
Не знаю, про що…
Не обов'язково розмовляти.
Я хочу щось запитати.
Чому ти тут? Чому не поїдеш кудись на деякий час?
Хороше питання.
Куди б ти хотіла поїхати?
Не знаю.
Можна до Праги.
Завтра туди їду.
ЛІТНЯ АКАДЕМІЯ. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, РОЗМАЇТІСТЬ
Зустрінуться студенти з усієї Європи.
Ти студентка?
Ти що, із церкви?
Ні! Тобі так здалося?
Трохи є.
Ні. Ми…
Ми спілкуємося про життя і майбутнє.
-Про наше майбутнє. -У Празі я нікого не знаю.
Ти знаєш мене.
Маємо поговорити про те, що нас лякає.
Пізнай свій страх.
Я не маю страху.
Тату?
Що ти робиш?
Я щось чув.
Що ти чув?
Я чув малих.
Вони грали в карти.
Гаразд.
Усе добре?
Як у школі?
Це для мене?
Для мами?
Їй би сподобалось.
Гарний колір.
Тату?
Переїдьмо до Парижу.
Ні, ми не можемо.
Подалі звідси. Якщо не Париж, то деінде.
-Не можна. -Чому не можна?
-Тут мама. І малі. -На кладовищі.
На кладовищі.
На довбаному кладовищі!
ЛІТНЯ АКАДЕМІЯ
РЕ/ГЕНЕРАЦІЯ. ЄВРОПА ПРАГА: 21–23 ВЕРЕСНЯ
ВІВТОРОК ПРОГРАМНА ДОПОВІДЬ: КАРЛ ФЛЕММІНГ (НІМ.)
Хочете знати, хто ми?
Куди ми прагнемо?
Що нас об'єднує?
Ми — зміна. Ми — нова епоха. Ми — нова Європа.
Ми — ваша відповідь. Бо ми — діти Європи.
Ви наші безмовні батьки. Ми — вітер змін.
Ми оголошуємо вам війну.
Ми довго мовчали.
Більше не будемо.
-Ми показуємо обличчя. -Я теж вас бачу.
Не просто йдіть за нами.
Прислухайтеся до свого здорового глузду.
Припиніть втручатися в наше майбутнє.
Ви нас більше не забудете.
Бо нас багато.
Ми нова Європа.
РЕЄСТРАЦІЯ
Вітаю.
Пане Папке?
-Пане Папке? -Ні. Але я можу забрати.
Супер.
Їй за 80, а замовляє все онлайн.
Так.
-До побачення. -Бувайте.
Хочу показати вам цей приголомшливий краєвид. Погляньте лиш.
Я в захваті. Надіюся, ви теж захоплені.
А тепер про мій день.
Я зустріла Мару Меллі. Вона така мила дівчина.
Ми відвідали магазин секонд-генду «Second Life».
Так, я знаю — споживацтво й усе таке, але…
Якого біса?
ВЕЧІРНІЙ БЕРЛІН. МИ В ЖАЛОБІ…
ЩОНАЙМЕНШЕ ДЕСЯТЕРО ЗАГИБЛИХ. ІДІЛ ВІЗЬМЕ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ?
ІСЛАМІСТИ?
Тримайте дистанцію.
ЦЕ БУВ НЕЛЮД, А НЕ МУСУЛЬМАНИН
ТЕРОРИЗМ НЕ МАЄ РЕЛІГІЇ
Багато хто запитує, як можна запобігти таким атакам.
За останніми даними терорист удавав із себе кур'єра.
ПОЛІЦІЯ
НАВІЩО?
Сховати камери. Не знімати.
Зрозуміло?
Тут не фотографувати.
Ми надто рано чи…
ПОЛІЦІЯ
-Вітаю, пані Баєр. -Є новини?
-Треба зберігати терпіння. -Значить, новин нема.
Значить, треба зберігати терпіння.
Почнімо?
Якщо впізнаєте щось, кладіть у коробку.
Не поспішайте.
Максі.
Спершу треба оформити річ.
Вам відразу все повернуть.
Це шарф моєї дружини.
Звісно. Але процедура є процедура.
Перепрошую.
Не торкайтесь.
Знаю, вам важко. Але не варто так.
Ні хріна ви не знаєте.
Заспокойся. Я швидко.
Максі, не робіть усе гірше, ніж…
Гірше, ніж що?
Максі.
Нате.
Ти можеш трохи вгамуватись?
Угамуватись?
Це їхня робота.
О, це їхня робота?
Мама вже врізала б паскуді, татку.
Хіба ти не бачиш,
що тут коїться?
Ти…
Ти купуєш одяг для мами.
Ти чуєш голоси моїх братів. І ти кажеш мені
вгамуватись, татку? Мені?
Я просто так сказав.
Як і просто заніс бомбу додому, татку?
Мами нема.
Нема, так? І це ще не найгірше.
Найгірше — бешкетники. Вони не винні за дурість батьків.
-Максі, припини. -Не припиню…
-Не припиню! -Припини!
Я ніколи не припиню, татку!
-Ніколи, татку! -Так, ти припиниш.
Ось мама!
ТАТУСЬ
-Дякую. -С'юзі, привіт!
Привіт.
Ось паспорт, а ось ваш бейдж.
-Дякую. -Прошу.
Вітаю. Ваш паспорт.
Дякую.
-Баєр Максі. Тримайте паспорт. -Дякую.
А ось бейдж. Бажаю приємно провести час.
Дякую.
-Дякую. -Гарного дня.
-Можна вам декілька запитань? -Що?
-Можна декілька запитань? -Так.
Я Ізабель із Праги. А це мої підписники.
Привіт. А як тебе звати?
-Максі. -Максі.
-Звідки ти, Максі? -Берлін.
Берлін, Німеччина. Круто.
Що ти очікуєш від нашої академії?
-Не знаю. -Уперше тут?
-Так. -Упевнена, тобі сподобається.
Побачимось.
ЗУСТРІЧІ Й ЗНАЙОМСТВА З ПЕННІ СЕВЕДЖ
Це вам. Ласкаво просимо.
Сьогодні особливий день.
Ми даруємо три футболки!
Вам!
І вам.
ЛЮБИ 69 НЕНАВИДЬ 68
І вам.
ПІСЛЯВОЄННА СИРІЯ КЛІМАТИЧНА КРИЗА
-Друзі, можна запитати вас про джин? -Так.
Він з усієї Європи. З таких країн, як Швеція, Італія…
Просто неймовірно.
Склянку джину? Ти мусиш спробувати.
-Ні, дякую. -Він божественний. Ні?
За «Реджинерацію»!
-«Реджинерація»! -Будьмо!
ДОНЬКИ ОПОРУ
Не знайдемо спокою
Хочемо вмерти й хочемо жити
Самотність
Так!
Самотність
Їтка!
Самотність
Їтка!
До речі, це наймолодша професорка за історію університету.
Заждіть.
Заждіть до нашої перемоги. Тоді радітимете на повну.
-Зіґ хайль! -Що?
Стривайте! Тиша!
Анте, облиш її.
Як тебе звати?
-Джулія. -Джулія.
Джуліє, послухай.
І всі послухайте.
Зіґ хайль?
Нізащо!
Джуліє, подивися на мене.
Це вчорашній день. Забудь.
Це був жарт. Я лише…
Геть не смішно.
-Не смішно. -Не смішно.
Джуліє, залишись. Але подумай над моїми словами.
Перепрошую.
Продовжуй!
Перш ніж ми розпочнемо,
я б хотів, щоб ми разом ушанували
жертв теракту в Берліні.
Мир.
Дякую.
Загиблі в Берліні — це відповідальність нашого уряду.
-Пішли вони! -Пішли вони.
Вони бачать проблеми. Та ні хріна не роблять. Пішли вони.
Вони все просрали.
Стривайте.
Клянуся вам:
безпечний дім можливий.
Можливий!
Можливий, але спершу треба позбутися тих,
хто відповідає за вбивчу політику.
Однозначно.
І ми майже досягли цього.
Ми маємо значні результати.
У Швеції. Так! Привіт, Швеціє!
У Польщі!
-В Італії! -Так!
В Англії, в Австрії, у Хорватії. Так, повірте мені, друзі.
Ми можемо захистити основи Європи, оволодівши ними!
Заполонивши ними наше життя. Відродивши Європу!
І тому ми зібралися тут у Празі!
Так!
Почнімо революцію знань.
-Зробімо це! -Так!
-Будьмо творчими.
-Будьмо живими. -Так!
І будьмо готовими, бо ми — майбутнє.
Так!
Ставши економістами, учителями, суддями,
ми потрапимо до парламентів держав.
Депутати Європейського парламенту як майбутні економісти, учителі, судді.
Ми врятуємо Європу, будучи Європою.
Усе в наших руках!
Ми — нова Європа!
Регенерація!
Європа!
-Регенерація! -Європа!
Було круто, але ми можемо ще краще.
Зробімо світлину. Нумо ще раз. Регенерація!
Європа!
Супер! Літня академія оголошується відкритою.
-Привіт! -Вітаю.
-Як неочікувано. Фантастично. -Так.
-Блін, мікрофон… -Допомогти?
Так, будь ласка.
Дякую.
-Коли ти приїхала? -Щойно.
-Добралася нормально? -Так.
Знаєш, де ночуватимеш?
-Ні. -Я візьму це на себе.
Мушу ненадовго повернутись.
Я такий радий.
-Боже, це був найкрутіший виступ. -Дякую.
Привіт.
Не порушуй правил і можеш тут залишитись…
-Ти класно зреагував. -Я геть отетерів.
Це Їтка, найрозумніша жінка в Чехії.
-В Європі, любий. -Звісно.
Я Максі. З Берліну.
-Господи, який гарний голос. -Дякую.
А це Панкрац. Він з Відня і мій добрий друг.
-Привіт. -Максі.
О! Привіт, Максі. Дуже приємно.
-Вітаю. -Карл мені стільки про тебе розповідав.
Ми йдемо на запис.
Ти з нами?
Іди. Я наздожену.
Доводилося говорити на камеру?
-Ти гарно виглядатимеш на екрані. -Ні.
Злочинці повсюди.
Коли ми ввечері повертаємося додому.
Коли чекаємо автобуса.
Коли бігаємо в парку.
Як зі мною.
Два афганці.
Я досі чую їхній запах.
Я досі відчуваю їх.
Це трапляється, бо ніхто нас не захищає.
Жертвою може стати кожен з нас.
Але ми не здобич.
Не раби, не воєнні трофеї.
Ми є
доньками Європи.
-Дякую, Їтко. -Знято.
Дякую.
Готуємося до наступного запису.
-Молодець. -Співчуваю, що з тобою таке трапилось.
О ні. Мене не зґвалтували.
Мотор!
Не посміли б.
Але…
Достатньо того, що такі випадки постійно трапляються.
Що?
Просто здебільшого
справжні жертви не здатні говорити про пережите.
-Так. -Можливо, ти зможеш?
-Це зовсім інше. -Не знаю, дивись…
Ти говоритимеш, але не виливатимеш душу.
Як вона говорила.
Ми не забудемо жодної жінки…
Не знаю.
…скривдженої, знедоленої…
Що з тобою було?
…і знеславленої.
Вона пережила теракт.
…щоб бути на самоті з горем, щоб тримати його в собі…
Господи.
-Усе гаразд. -Бідненька.
Іди сюди.
У кожному місті, у кожному селищі,
бо вони є скрізь.
Вони приходять,
так звані біженці, а насправді готові…
Усе гаразд.
…вбивці й злочинці.
Як у моєму випадку.
Батько й син.
Удвох.
На вашому місці могла бути я,
на моєму — могли бути ви.
Допомоги годі чекати.
Тож ми маємо допомагати собі самі.
Ми маємо цінувати одна одну.
Одна одну.
Ми, доньки Європи.
Поєднані болем.
Поєднані долею.
Ми не жертви.
Ми люди, що тут живуть.
Що означає бути сучасною жінкою?
Суспільство хоче бачити нас амазонками,
що стрімко здіймаються кар'єрними сходами
до керівних посад.
Кінцева мета — знайти ідеальну роботу,
бути незалежною,
примножувати статки.
Але материнство — це найбільший дар,
який тільки може бути.
Але ж та італійська сучка утнула.
Яка промова, друже. Яка промова.
Ти швидко зреагував.
Ти швидко зреагував. Завзяття! Круто.
Слухачі неймовірні.
-Фантастичні. -Ага.
Мій королю Берліну.
Ніколи б не подумав, що буде такий ефект.
Присягаюсь.
Бачив відео з дівкою на терасі?
Авжеж. Аж 50 мільйонів переглядів.
Блін, 50 мільйонів переглядів, але всім насрати.
Геть усім.
Так. Аж не віриться.
Чому Берлін не скаженіє?
Погромів нема.
Де активісти?
Де яйця?
Де тестикули німецької нації? Я серйозно.
Не доганяю.
Очевидно, 16 смертей недостатньо.
-Так. -Франція вистрілить?
-Є нові опитування? -Нині 43 %.
-Що каже Оділь? -Вона боїться.
Треба думати масштабно.
Він каже, що діваха тут, так?
Яка діваха?
Ні, серйозно. Діваха тут?
-Так. -І що ти плануєш?
Побачимо.
Вона може бути частиною рішення.
Що?
Дещо ризиковано, як на мене.
Нам потрібна остання крапля.
Та поки не ясно, як це зробити.
Я в грі.
Хай би там що.
Знаю.
Послухай.
Я не жартую.
Вона їде з тобою?
Побачимо.
Не закохуйся в неї.
Ти хотіла мені зіграти.
Не закохуйся в неї.
Ну ж бо, брате, візьми мою руку
Відроджений континент
Ми здіймемося над усіма монументами
Зруйнувавши їх усіх
Самосвідомість, вищість
Побачиш
О ні, ми не можемо втекти від долі
О ні, ми не можемо відмовитися від віри
Світ народився, дитина виросла
Старі спогади зникають
Ми переможемо
-Продовжуй. -Та ні, пусте.
Добре спалося?
Так.
-Хочеш кави? -Так, будь ласка.
Сідай.
-Прошу. -Дякую.
Дивись, я зібрала тобі деякий одяг.
Ось тут.
-У сумці. -Дякую.
Будь ласка.
А також у ванній є зубна щітка.
Тож почувайся наче вдома.
Бувай. Побачимось.
ТАТУСЬ
Усе нормально?
В університет не йдеш?
На жаль, маю їхати до Парижу, а потім до Страсбуру на один захід.
Що за захід?
Референдум.
Ти за смертну кару?
Ні.
Загалом ні.
Але я підтримую посилення покарання за певні види злочинів, як-от педофілію.
Люди, які вчиняють злочини й не схильні до ресоціалізації.
Що зрозуміло, адже вони мають геть різне походження.
Мають різні цінності, різне почуття справедливості.
Але я вважаю, що для таких людей мають існувати обмеження, і…
у цьому й суть.
Річ не в смертній карі й тому, що з нею асоціюється.
Ти знаєш Оділь Дюваль, так?
Так.
Вона попросила мене про підтримку.
Хто ти?
Тобто?
Ну, Оділь Дюваль…
Так, Максі, я знаю. Знаю всі ці балачки.
Знаю заголовки в ЗМІ.
Але також я знаю правду, а правда в тому,
що Оділь Дюваль — єдиний французький політик,
який підтримує молодь.
Але про таке ніхто не говорить, бо це не вписується в стереотип.
Як і про те, що вона вивчала іудаїку.
І що вона з дуже багатої родини,
вона інвестує гроші в круті проєкти для молоді.
І це одна з причин, чому Оділь являє собою щось нове.
Вона з правих?
Мені, якщо чесно, до лампочки.
Терміни «правий» і «лівий» для мене більше не існують.
Вони змінюються.
Речі, які були явно лівими десять років тому,
сьогодні раптом стають правими.
Гадаю, у цьому справа.
Ми маємо право на власні погляди.
А потім хтось починає їх класифікувати.
Для мене є лише спільні проєкти,
і референдум — один з них.
Чи я фашист,
бо хочу суворого покарання для тих, хто вбив твою родину?
Вибач.
Я фашист?
Можна з тобою?
Так.
-Так. -Так.
-Але поквапся. -Я готова.
Одну хвилинку.
Швидкість у думках — швидкість у ногах.
Це чиї слова?
Мої.
Ми блукаємо довкола
Напівпропалі, напівмертві
Ми ваші діти
Голос у ваших головах
Віра в нашу силу
Осипається, як пісок
Ми хочемо вмерти, ми хочемо жити
Самотність
Можеш потримати?
Це книга Оділь.
ЗА СВІТ З МАЙБУТНІМ
Ого.
Її мова досить гостра, але…
Світ повен лайна, якого стає все більше.
«Мене звати Оділь Дюваль. Мені 30 років.
Я живу в країні-руїні.
Я люблю свою сім'ю, але батьки залишили мені світ,
в якому я не можу дихати, говорити, сміятися, кохати й, зрештою, жити».
Достукатися до людей легше простими словами.
Вони прийшли до вас додому.
П'ятдесят три?
Ні хріна собі! Що?
Однозначно.
Дякую.
Чудова новина.
Що?
Так, однозначно. Ні, це незворотно.
Овва!
Гаразд.
Пошир новину.
Так.
-Справді? -Так.
Настільки зголоднів? Тоді вилазь.
Чудово.
Булочку теж будеш?
Хочеш перекусити?
Їм надійде сигнал.
Гаразд? Зберігайте спокій.
Добре.
Очманіти.
Куриш?
Хоч пробувала?
Ніколи?
А хочеш?
Мама завжди казала, що від сигарет
тьмяніють соски.
Вона завжди видавала такі перли.
У неї був хист.
Завжди вміла пояснити, що…
що добре, а що погано.
Для мене це найгірше.
Що я все це втратила.
Я навіть не поговорила з нею,
коли бачила востаннє.
Просто зайшла додому й одразу вийшла.
Коли так говориш,
люди розуміють, що коїться.
-Я шукаю Максі. -Трясця.
Ви знаєте, де вона?
Піє?
Ти щось знаєш?
Я б розказала.
Пане Баєре.
Це її парта?
Так.
Я…
Це мій номер.
Можете дзвонити.
Бідолаха.
Я рада, що ти підійшов.
Чому?
Ти відволікаєш мене від думок.
Улюблена страва?
Коли мій батько готує, зрідка, то це… спагеті з маслом і цукром.
Що?
Спагеті з маслом і цукром.
-Справді смачно. -Що?
Спагеті з маслом і цукром.
-Не вірю. -Це правда.
Улюблений колір?
Блакитний.
-Блакитний? -Так.
Справді?
Ти була у Варшаві?
-Чи була я у Варшаві? -Так, це важливо.
Ні, я ніколи не була у Варшаві.
Скільки тобі?
Двадцять п'ять.
Що для тебе найважливіше?
Довіра.
Що…
для тебе найгірше?
Безглузда смерть.
А найкраще?
Змістовна смерть.
ЮСУФ АЛЬКАДІ. ПОШУК
НЕМАЄ РЕЗУЛЬТАТІВ
НЕ ЗНАЙДЕНО РЕЗУЛЬТАТІВ ЗА ЗАПИТОМ ЮСУФ АЛЬКАДІ
МАКСІ: НЕ ХВИЛЮЙСЯ
Я…
Я дещо подумав. З нами…
деякий час жив молодий лівієць.
Це було давненько. Це було…
близько двох років тому.
Це буде в завтрашніх новинах:
«Молодь бере гору — 58 %!».
До них почало доходити.
-Нарешті. -Берлін себе виправдав.
Але це лише початок.
Ми створимо подію, яка викличе резонанс в усій Європі одночасно.
Насамперед
хтось відомий з наших
має отримати кулю.
Що?
-Це жарт? -Ні, уяви заголовки.
Молодий патріот гине підлою смертю.
-Пряма трансляція? -Так.
На всіх каналах. Я на тебе розраховую.
-Так, я розумію. -Дізнаються всі.
В університетах, в армії.
Усі в ключових місцях починають одночасно.
Це станеться в Страсбурі, і тоді…
Але, на жаль, ніхто не зробить нам такої ласки.
А якщо ніхто не зробить нам такої ласки,
то ми маємо впоратися самостійно.
-Це повне безумство. -Я згоден.
Дідьє, ми робимо це й заради майбутнього цього малого.
Задум блискучий.
Задум блискучий, але кого ви хочете застрелити?
Скажи.
Мене.
Тебе?
Так.
Після мого вкрай емоційного виступу в Страсбурі
це стане останньою краплею.
Гаразд.
Я стрілятиму.
Моя дівчинко.
Я завершила.
Ми теж.
ЗАХИЩАЙТЕСЯ!
-Я без… -Я на протизаплідних.
Що таке?
Навколо така туга.
А я така щаслива.
Я поділюся своєю історією в Страсбурі.
На сцені?
Так.
Добре.
Зробимо це разом.
Це я, Ізабель.
І ми перебуваємо в центрі Парижу на виступі моєї найулюбленішої групи —
The Command.
Піду привітаюся.
Хлопці, на секунду.
Я це говорю постійно.
Усе має змінитись
Максі вийде на сцену в суботу.
-Що? -Так.
Ти про що? Нічого не розумію.
Ти про що?
Та ну!
Ти Бог, друже.
Вони вітали їх з розкритими обіймами
І забули про нас
Можна тебе на два слова?
-Так. -Я вважаю, це неймовірно.
-Що? -Що круті жінки попереду.
-Жінки, які мають що сказати. -Так.
Ти знаєш про що я. Він щойно сказав.
І жінки, які такі вродливі, як ти.
-Я б хотів… Можна тебе поцілувати? -Так.
-Будь ласка. -Так.
Дякую! Я її поцілував!
Я запитав дозволу. Я сказав: «Можна тебе поцілувати?».
-Так. -Можна тебе ще раз поцілувати?
Перш ніж ми почнемо відриватись,
я хочу, щоб усі виконали наш знак. Виконуймо знак.
Руки вгору! Ми йдемо на війну, браття і сестри.
На війну.
На війну!
Зустрічайте кризу, що роз'єднує Європу
Розриває наш світ на дві половини Чужий дух проростає тут
Лицемірство режиму стає Нашою особистою справою
Бо ніхто не вирішує цю масштабну проблему
Мій мотив звучить Поки політики тринькають наш борг
Вони допомагають іншим, можливо Але з використанням зброї
Я скаженію Рвуся в боротьбу з палицями й ненавистю
Щоб урятувати Європу Треба вирішити справжню проблему
Потрібно критикувати систему Бути готовими йти на війну
Вони замовкнуть Коли наша земля стане пронизана вирвами
Що ти збираєшся робити?
Захищати країну наших батьків
-На війну -За нашу країну
-На війну -За наших батьків
-На війну -Не мовчати
-На війну -Діяти
-На війну -За нашу країну
-На війну -За наших батьків
-На війну -Не мовчати
-На війну -Діяти
-На війну! -На війну!
Пошліть суспільство з його правилами Що нівечать наше життя
Наша раса найвища Ми розмовляємо лише серцем
«Біла раса понад усе» — могильники Режим боїться
Слухайте добре
Лише декілька годин до світанку
Силу нашому народу А не політикам, які відходять
Я хочу оп'яніти ідеєю прямої демократії
Ми — «Біла раса понад усе» З вулиць у ваші голови
Діставайте автомати!
Ніяких стразів і блискіток
Зі щитом або на щиті
Що ти збираєшся робити?
Ми — новий потік Усе решта — зайве
Простолюдин — наш князь Наша батьківщина під захистом…
Ми будемо вівцями?
Ні.
Ми будемо вовками?
Так.
Не підведи.
Друже, це буде так круто.
Безліч побратимів стали до зброї.
Агов.
Ти готовий?
Я вже сумую за тобою.
Я вже сумую за ним. Я сумую за тобою.
Я за тобою вже сумую.
Пора діяти.
Пора діяти, друже.
Ви всі знаєте, що я від вас очікую.
Я — Карл!
Я — Карл.
-Я — Карл. -Я — Карл.
Зіґ хайль.
Добридень, Алексе.
Заходь.
Вони були ще такі малі.
Бешкетники.
Я бачив усі новини, Алексе.
Я хотів прийти раніше, але…
вашу нову адресу не так легко знайти.
Ага.
Тебе теж неможливо знайти. Я шукав тебе.
Так, знаю.
Приходили з поліції.
У тебе неприємності?
-Чому ви мене шукали? -Не міг тебе знайти.
-Шукав в Інтернеті по імені… -Так, я…
Я використовую середнє ім'я.
Адам.
«Адам» звучить не так по-арабськи, як «Юсуф».
-А твій брат? -Офіційно зниклий безвісти.
Їхній човен не дістався берега.
Чи знали ви, Алексе, що…
ісландських рибалок не вчать плавати?
Щоб недовго тонути,
якщо судно перекинеться.
Ми не ісландці.
Але плавати теж не вміємо.
-Радий, що знову вас побачив. -Так.
Дякую, що прийшов.
Іди сюди.
Гарно виглядаєш.
Дякую.
А ви знали…
що Інес курила?
-Потайки. -Справді?
Постійно в мене стріляла.
Для Інес.
Щоб могла покурити.
Зараз.
А де Максі?
Не знаю. Мабуть, у Франції.
-У бабусі? -Ні. Я… не знаю.
Ми…
Вона втекла.
Не відповідає, коли я телефоную.
Але я…
гадаю, що вона в порядку.
Іноді надсилає мені світлини. Ось поглянь.
Думаю, це Франція. Ось поглянь.
Мило.
Я теж робив такі світлини.
Під час подорожі.
Дайте мені номер. Я спробую.
Привіт.
Це Максі?
Так, це Юсуф.
Ні, стій. Зажди.
Не клади, будь ласка.
ЗУПИНІТЬ ТЕРОР
У тебе все добре?
Де ти?
Сама?
Чим займаєшся?
Добре. Бережись.
Чао. Бувай.
У вас ще є машина?
Так, а що?
«ЗА!» СПРАВЕДЛИВІСТЬ. БЕЗПЕКА. СВОБОДА
26 ВЕРЕСНЯ 2021 РОКУ #ОДІЛЬДЮВАЛЬ
Оділь, як ви почуваєтесь?
Прекрасно.
-Трохи хвилююся, але все буде добре. -Я ваша палка прихильниця.
-Вибачте. Мені треба відійти. -Так.
-Карле. -Вітаю, Оділь.
-Усе добре? -Так.
Це Максі.
Максі.
-Рада знайомству. -Взаємно.
Вибачте. Дякую. Дуже дякую.
Це дуже мужній учинок — долучитися сьогодні до нас.
Ви стільки пережили…
-Я глибоко вражена. -Дякую.
-Ой, я нетяма. Ви говорите французькою? -Так.
-Можемо на «ти»? -Так.
-Почуваєшся добре? -Я в порядку. А ти?
-Усе добре. Дещо хвилююсь. -Я теж.
Два чоботи — пара.
-Зараз починаємо. Ходімо. -Гаразд.
-Дякую. -Готова?
-Так. -Усе готово? Поїхали.
Господи, я промерзла до печінок.
Мене звати Максі.
Я з Берліну.
Майже вся моя сім'я загинула під час теракту.
Моя мама, Інес…
і двоє моїх братиків,
Ганс і Франц.
Ми називали їх бешкетниками.
Їх усіх нема.
Ми з тобою.
Ніхто нас не захистив.
Ніхто не поверне моїх братів.
МОЛІМОСЯ ЗА БЕРЛІН
Влада кинула нас напризволяще!
Вони знали про наявність ризику й були готові його прийняти.
Ганьба!
Мені важко на серці.
-І я боюсь. -Смерть чорножопим!
Бо людей, які здійснили теракт,
не заарештували
й не засудили.
Якраз навпаки. Вони повсюди.
Ми ніде не можемо бути в безпеці,
бо нас ніхто не захищає.
Бо вони відмовляються охороняти наші кордони.
І бо ніхто нічого не знає,
і бо ніхто не знає, хто стане наступним.
Ми маємо самі взяти долю у свої руки.
Ти геній, трясця.
Ми мовчали надто довго.
Сьогодні ми готові дати відсіч.
Матері, жінки, сестри. Жінки Європи.
Я Максі і я хочу, щоб винних було покарано за скоєне.
Щиро вам дякую.
Дякую.
Хай живе Франція!
Щиро дякуємо
Максі з Берліну,
яка наважилася вийти на сцену
й розповісти свою історію.
Історію, якій ми маємо покласти край.
Вітаю, Франціє!
Вітаю!
Вітаю.
Я Карл.
Салют. Я з Німеччини.
І я тут, щоб підтримати свого друга — Оділь Дюваль.
Вони приходять, користаються нашим законодавством
і обвішують себе вибухівкою! Ні!
Ми маємо покласти край цій расовій асиміляції.
-І нам допоможе смертна кара. -Так, Карле!
Так, Карле!
Бо виборці — відповідальні люди,
які добре знають, що ми захищаємо їхні інтереси.
Добрий вечір, Страсбуре! Добрий вечір.
За!
Я б хотіла висловити
особливу подяку Максі.
Максі, яка знайшла в собі сміливість вийти на цю сцену й поділитися своїм горем.
Тож поаплодуймо ще раз Максі.
Де написано, що приплив мігрантів в Європу
робить неможливим зворотний квиток?
Хто хоче змусити нас вірити, що рееміграція неможлива?
Чому ми завжди чуємо «Приходьте»,
але ніколи не чуємо «Забирайтеся»?
Інколи потрібно
поділитися хлібом з голодним.
-Так. -Так.
Але ті, хто думають,
що можуть нагодувати всю країну в такий спосіб,
становлять загрозу для громадян!
Бо на всіх не вистачить!
За!
Оділь!
За!
Хай живе Франція!
Вибачте, це приватний захід.
-Ви є в списку? -Ні.
-Ні? -Я батько он тієї дівчини.
-Батько Максі? -Так.
Зачекайте. Дідьє!
-Я пропущу цього месьє. -Я батько Максі.
-Так. Слідуйте за мною. -Проходьте.
НАЙОСТАННІШЕ ОПИТУВАННЯ: ЗА — 59,2 %
Коротенький анекдот. Нумо далі.
-Перепрошую. Так? -У нас гість. Батько Максі.
-Привіт, Максі. -Тату.
Вибачте.
Що ти тут робиш?
-Ти в порядку? -Усе гаразд.
Я Алекс.
Вітаю, я Карл. Ласкаво просимо.
Вітаю. Оділь Дюваль. Дуже приємно.
Ласкаво просимо й… мої найщиріші співчуття.
-Справді. -Дякую.
Я Дідьє, асистент. Дуже приємно.
-Проходьте до нашого столу. -Сідайте, будь ласка.
Перепрошую.
Сідайте, будь ласка.
Ви їли? Бажаєте щось випити?
Дідьє, шампанське, будь ласка.
Добрий вечір.
Чому ти тут?
Точно все добре?
А в тебе? Як ти?
Чим займався?
Сидів у квартирі.
Шампанське для месьє.
Так. Дякую.
Коли назад додому?
Як ти взнав де я?
-Від Юсуфа. -А-а.
Я був поряд, як він дзвонив.
Ти не хотіла зі мною розмовляти. Так, ми з Юсуфом тут, Максі.
-А він де? -У машині.
Перепрошую. Дозвольте дещо вам показати.
Дивіться.
-Що це? -За десять хвилин 250 тисяч переглядів.
-Це онлайн? -Так.
-Аж 250 тисяч? -Так.
Майже вся моя сім'я загинула під час теракту.
Ніхто нас не захистив.
Ніхто не поверне моїх братів.
Ти неймовірна. Ваша донька неймовірна.
…не заарештували й не засудили.
Якраз навпаки.
Вони повсюди.
Ми мовчали надто довго.
Сьогодні ми готові дати відсіч.
Я Максі і я хочу, щоб винних було покарано за скоєне.
ДОПОМОЖУТЬ НЕ СЛЬОЗИ, А ГНІВ
МАКСІ БАЄР З БЕРЛІНУ ДІЛИТЬСЯ СВОЄЮ ІСТОРІЄЮ
Браво.
Еріку, підійди, будь ласка.
Що ти верзеш?
Ти віриш у те, що говориш?
-Тату. -Тебе ж використовують.
-Маму використовують. -Ти не розумієш.
Я не розумію.
Чого я не розумію? Поясни.
Я боюсь.
Відколи мами не стало, я боюсь.
Уперше у своєму житті я боюсь.
-За перемогу. -За перемогу.
Ти знала, що мама потайки курила?
Тату, про це всі знали.
Згадай, як вона казала:
«Щодня порушуй одне правило, інакше день не вважається прожитим».
Не прожитим, так.
Це тому ти їси равликів?
Ага.
Карле! Можна взяти у вас автограф?
Так.
-Я вражена вашою промовою, дуже потужно. -Щиро дякую.
-Дякую. -Добраніч.
-І вам. -Дякую.
-Карле.
Я готовий.
Прекрасно.
Готовий? Треба зробити це зараз.
-Так, секунду. -Пора.
Гаразд.
-Зараз. -Гаразд.
…бо без вас мене б тут не було.
Вітаю. Мене звати Карл.
Я зараз тут у Страсбурі, щоб захистити Європу.
Нашу прекрасну Європу, сильну, розмаїту й квітучу.
Нашу Європу, забруднену, пограбовану й сплюндровану.
Настав час, щоб кожен демократ став на захист.
Чи хочете ви будувати своє майбутнє?
Чи хочете ви мати сильний континент?
Чи думаєте ви про день прийдешній?
Тоді голосуйте «за»!
Мерщій! В укриття! Мерщій!
Пані й панове, зберігайте спокій.
На землю! Усі на землю. Мерщій.
Карле, не йди.
Допоможіть!
Тату, сюди!
Карле, не йди.
Глянь на мене!
-Карле, не йди. Ні. -Не рухай його.
Це жахливо. Хто це зробив?
Ні.
-О ні. -Оділь, сюди.
Карл. Це жахливо. Усюди кров.
Оділь, вийди на світло. Дивися в камеру.
Скажи щось, Оділь!
Ми прийшли до цього ресторану, щоб спокійно завершити наш вечір.
Ми вечеряли із жертвами берлінського теракту Максі
й Алексом Баєрами, які втратили свою сім'ю.
Викличте поліцію!
Карл… Карл загинув.
І ніхто нас не захищає!
-Де влада? -Де вона?
Де поліція?
-Ми всі — це Карл! -Я — Карл!
-Я — Карл!
Максі, усе буде добре.
Ми більше не хочемо боятись. Пора покласти край убивствам.
Я закликаю
всіх громадян.
Я закликаю всіх громадян.
Виходьте на вулиці
й не розходьтеся, доки не буде відповіді.
Справедливість!
Ми готові!
Час настав. Долучайтеся до нас!
Пліч-о-пліч ми — сила.
Разом!
Разом ми переможемо!
Той, хто буде протистояти,
той, хто буде йти проти волі народу,
віднині вважатиметься співучасником убивства Карла.
-Я — Карл! -Бо це не що інше, як правда!
НІМЦЯ ВБИТО НА ВУЛИЦІ
-Я — Карл! -Сьогодні ми стаємо на захист свободи.
За Карла!
З Карлом! Я — Карл!
Не сюди, хутчіше!
Свободу!
Ні!
Я — Карл!
Стережись!
Я — Карл!
Я — КАРЛ
Я — Карл!
Ми є свідками переламу з непередбачуваними наслідками.
Після ночі насильства почався ранок жаху.
Схожі кадри надходять з усієї Європи,
що нагадує скоординований план.
У Мілані й Варшаві повідомляється про вбитих і поранених.
МАДРИД, ІСПАНІЯ
Позиція сил НАТО залишається незрозумілою.
БЕРЛІН, НІМЕЧЧИНА
Тату, що коїться?
Це переворот.
Ми — народ!
Праві — сила!
Піду гляну до Юсуфа.
Тату, я з тобою.
-Що? -Я з тобою.
Ходімо.
Максі, ходімо.
Ось так.
Максі, пішли. Ну ж бо!
Пішли.
-Алексе! -Юсуфе.
Зараз! Мерщій!
Зараз!
Обережно.
Треба йти далі.
Потрібно вибиратися з міста.