Downloaded from YTS.MX
KOMEDIÁLNÍ SPECIÁL NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Než začneme, chtěl bych vás varovat.
Uslyšíte vtipy o hrozných věcech.
O hrozných věcech, které se mohly stát vám nebo vašim blízkým.
Ale jsou to jen vtipy.
Nejsou to ty hrozné věci.
Je velký rozdíl mezi vyprávěním vtipů o znásilnění…
a znásilněním.
Kurva, aspoň doufám.
Jinak jdu do basy navždy.
Moje matka vždycky říkala:
„Když nemáš co hezkého říct, tak drž zobák, ty parchante.“
Ta tlustá coura mi chybí.
Máme tu takovou virózu. Měl jste někdo COVID-19?
Dost z vás. Já se tomu snažil vyhnout jak moru.
Myslíte, že jsme na COVID-19 reagovali přehnaně?
Ano.
Jo, to říká hodně přeživších.
Jo.
Přeživší si myslí, že přeháníme,
ale kdybychom udělali průzkum mezi mrtvými,
řekli by:
„Mohli jsme udělat víc.“
Nepřišel jsem o nikoho blízkého.
Tedy, umřelo hodně mých starších příbuzných,
ale nikdo, koho bych měl rád.
Mluvme o něčem kontroverzním, vakcíně.
Kdo se nenaočkuje, protože si myslí, že je to nebezpečné? Ruce nahoru.
Teď se tou rukou pleskni po ksichtu.
Slyšeli jste to? To byl hlas rozumu.
Šíření koronaviru souvisí s hustotou populace.
Jak vidíte, někde je blbců prostě víc.
Ale třeba jste se někde něco dočetli.
Já četl, že COVID ani není skutečný.
Prý je to výmysl, konspirace.
To pak vím, kdo se bude cítit jako vůl.
Lidi, co na to umřeli.
Musíme je vykopat a říct jim to.
„No tak. Vylez.
Není to skutečný a tys na to umřel.
Ty zasranej idiote. Vylez ven.“
Zažíváme krizi obezity.
Ale co je to obezita? V podstatě
jsou to otoky způsobené sušenkami.
Přítelkyně nám nařídila dietu a jeden den jsme mohli podvádět,
což mi přišlo skvělý.
Ukázalo se, že to myslela jinak.
Vrátila se domů nadšená.
„Měla jsem pizzu!“
Já kundu. Špatně jsem to pochopil. Pardon.
Je skvělé, že konečně vidíme modelky při těle na molech.
Myslíte, že s vtipy o tlustých uspěju u širšího publika?
Jestli se vás to dotklo, zkuste to ještě zvážit.
Jsou tu nějací vegani?
Tamhle? Jak se jmenuješ?
No tak. To ti došla energie?
Jo…
Jak jinak. V tofu totiž nic není.
Kde je ten vegan? Jak se jmenuješ?
- - Ben. - Zamávej. Čau, Bene.
Lidem se to plete. Vegan? Vegetarián?
Když jsi vegan, Bene, tak se s tebou nedá mluvit.
Vegani nezabijí nic kromě konverzace.
Řízení auta. Řídíme všichni?
Jo!
Čím dál víc to nesnáším.
Hlavně v Londýně. Jednou vloni šlo do tuhého.
Nebyla to agresivní jízda, ale blížila se tomu.
Byla tam padesátka, zastavěná oblast, uprostřed dne.
Co dělám? Jedu padesátkou.
V pohodě si jedu. Projíždím kolem chlápka, co jede ani ne 20.
Co byste udělali? Zablikali, zatroubili,
aby věděl, že má uhnout nebo zrychlit.
To neudělal, takže za magora jsem já.
Blikám jak blázen a mačkám na klakson.
Abyste věděli, s kým jsem měl tu čest. Měl SPZ na přání.
„Milovaná mamka v kytičkách.“
Debil, co? Debil.
Co?
Dostal jsem pokutu za parkování na invalidech.
Drobná porucha erekce se asi nepočítá.
Říkám drobná, ale je to jako aranžovat želé.
Jako odmykat zámek maršmelounem.
Jako hrát kulečník provazem.
Teď potřebuju atraktivní mladou ženu.
Vy, madam? Nevidíte nějakou?
Jsem hrozný. Vy jste atraktivní.
Vám se asi nestalo, že by vám tam někdo strkal měkkejše.
Počkejte. Zeptejte se mámy.
Nerad přespávám u přátel.
Radši přespím v hotelu.
Když spíte u kamaráda, tak se ráno zeptá: „Jak ses vyspal?“
„No, v cizím domě se mi špatně masturbuje.“
Už se nedívám na netu na porno.
Nejde o nic morálního,
jen jsem ho nedávno dokoukal.
Chce to čas, ale jde to.
Přihlásil jsem se a vyběhlo: „Napij se.“
Dokonce jsem dělal porno. Byl jsem v pornofilmu.
Ale to už je dávno. Byl jsem ještě dítě.
Tenhle si říká: „Já věděl, že tě znám.“
Mansplaining. To je, když se muž
snaží povýšeně vysvětlit něco, co už víte.
Když se muž… To jsem já.
…snaží dostat chytré myšlenky do vaší hlavičky.
Chápete?
No, ano.
Ano. Vy jste ale chytrá holčička.
To je meta vtip.
Umíte říct „meta vtip“?
Vy jste to fakt řekla.
Všichni si holí pičku.
Hlavně ženy. Ale všichni si holí pičku
a hipsteři mají plnovousy.
Ve společnosti je stejné množství chlupů, jen na jiných kundách.
Všichni si holí pičku.
Jak jsme do toho tématu hladce vklouzli, co?
Všichni máme rádi čistou pracovní plochu.
Existuje teorie.
Muži prý mají rádi, když má žena oholený spodek,
protože to vypadá jako vagína malé holky.
To tak.
Když se moje přítelkyně oholí, vypadá to jak prasečí kopyto.
Morální dilema pro našeho veganského kamaráda.
Neví, jestli si lízne, nebo ne.
Mám rád trpaslíky.
Správně se jim tedy říká „malí lidé“.
To se mi ale nelíbí.
„Malí“ zní, jako když se povyšujeme. A „lidé“? Vážně? To je přehnaný.
Nanismus je porucha růstu.
Jednou přišel trpaslík až za mnou.
Ne až za mnou. Byl mi jen potud.
Nebyl naštvaný, jen byl na mě krátký.
Moc ho to netěšilo.
To není k smíchu. Můj kamarád trpaslík vloni zemřel.
Spáchal sebevraždu.
Skočil z obrubníku.
Někdo sem sakra přivedl dítě. Kolik ti je?
Sedmnáct.
- - Prosím? - Sedmnáct.
Sedmnáct.
Sedmnáct, ale jsme v Southendu. Mohl bys už mít čtyři děti.
To nevíme.
Tady je to jiný, že jo?
- - To je tvoje holka? - Jo.
Sedmnáct a máš holku.
Pořád ještě prstama, nebo už používáš ptáka?
Mě nesuďte. Jen se ptám.
Zkazil jsem vám večer. Pardon.
- - Jak se jmenuješ? - Charlie.
- - Charlie? - Jo.
Tak se tady říká kokainu.
Kokainovej Charlie, dámy a pánové.
- - Co děláš? - Pracuju v zábavním parku.
- - V zábavním parku? - Jo.
Když to děláte, říkáš: „Jestli mám zrychlit, křič víc“?
Byl jsem na safari. Byl někdo na safari?
Pár z vás. Jestli ne, zasvětím vás.
Safari je v podstatě nepohodlná zoo.
- - Všichni jsme byli v zoo, ne? - Jo.
V zoo vidíte zvířata, ale nejste v přirozeném prostředí.
Na safari jste v přirozeném prostředí.
Ale problém je, že nevidíte žádný zvířata.
Celý den vás vozí nějakej vůl, co říká:
„Leopard žije v noci.“
Já ne, tak toho zmrda vzbuďte.
Budu mluvit o rasismu.
A jsem bílý heterosexuální muž, takže poslouchejte.
Hnutí Black Lives Matter přineslo mnoho otázek.
Třeba: „Jsem rasista?“
Jestli to chcete vědět, udělejte tohle:
Zeptejte se svého blízkého černého kamaráda.
A jestli žádného nemáte…
Mám dobré pravidlo. Když jste bílí a chcete mluvit o rasismu,
tak by to nemělo zahrnovat krční svaly.
Jestli máte nutkání se spiklenecky rozhlížet, než promluvíte,
tak radši držte hubu.
Ano, na černošských životech záleží.
Lidi, co tomu nerozuměli, začali říkat: „Na všech životech záleží.“
Ale do prdele už.
Jako bych řekl: „Zachraňte velryby.“ A někdo: „Zachraňte všechna zvířata.“
Jasný, ale nemáme problém s tím, že někdo střílí harpunou holuby, kreténe.
Jsou tu nějací zrzci?
Držíme je vzadu ve tmě, že ano?
Páni, z toho se vyrábí jaderné zbraně, ne?
- - Jak se jmenuješ? V modré košili. - Roger.
Roger.
Těší mě.
V téhle fázi už jde o invaliditu, ne?
S touhle barvou můžeš parkovat kdekoli.
Vypadáš, že se spálíš už při pohledu na mobil.
Padesátkou se mažeš, když jdeš do lednice.
Co si myslíš o slovu zrzek?
V pohodě.
„V pohodě.“ To je dobrý přístup.
Co s tím taky do prdele zmůžeš?
Já to slovo nemám rád.
Když řeknete blonďatý nebo brunet, tak je to pouze popis.
Popisujete barvu vlasů. To je vše.
I když řeknete zrzavý hezky, tak je v tom něco navíc.
Zrzavý, to je trochu na hraně. Zrzavý je jen kousek od
zrzavý píčus.
Myslím to trochu ve zlém.
Proto nepoužívám slovo zrzavý.
Radši říkám: „Nechutně jahodový.“
S kým tu jsi?
- - Se ženou. - To je tvá žena?
- - Jak se jmenujete? - Lauren.
Děláte toho pro charitu víc, nebo jen spíte s ním?
Jen to?
To úplně stačí, že?
To je žena s velkým srdcem.
Chodil jsem s překrásnou ženou.
Pořád jsme spolu, ale ona už taková není.
Nějaká ošklivka vzadu křičí: „Fuj!“
Prosím?
Neslušné.
Neslušné?
Pardon, ale když jsem řekl, že je tam ošklivá...
„To jsem já. Jo.
Jo.
Neslušné.“
No tak…
Pokud jde o vaše sebevědomí, tak s tím já nic neudělám.
Proto tomu říkají sebevědomí. Jméno?
- - Kelly. - Nebudu na vás tvrdý.
Jako všichni chlapi, co vás viděli nahou.
Jen chci říct, že stmívače světla vynalezli kvůli vám.
Pardon.
Říkali jste si, proč bývají v ložnicích?
Kvůli tomuhle.
Jo.
Moje přítelkyně je mladší než já. Až jí bude 45, tak já…
Už budu s jinou.
Byl jsem ve vztahu 20 let a…
Díky.
Lidé se mě nejčastěji ptají:
„Jak to udržujete čerstvé v ložnici?“
Vlhčené ubrousky.
Pro ni. Já si ho opláchnu v umyvadle.
Tomu se říká oplach gentlemanů.
To mám z Pýchy a předsudku.
Ta část, kdy říká panu Darcymu:
„Strč ho tam, ale trochu smrdí,
tak předtím udělej oplach gentlemanů.“
Smějete se, ale on si říká: „To si přečtu.“
Nemůžu najít klitoris přítelkyně.
Možná je to proto, že hledám na špatných vagínách.
S přítelkyní máme roztomilé přezdívky,
když jsme sami.
Já jí říkám koťátko nebo medvídku.
A ona mi říká Jeffe nebo Martine.
Někoho má, že jo?
Vykřikli jste při sexu někdy špatné jméno?
To je trapas. Hlavně když jste sami.
Kdo je Dave?
Ani žádného neznám.
Promiňte. Udělal jsem se na vás.
Má přítelkyně v posteli křičí: „Taťko.“ To je dost neslušné.
Vždyť jsme tam tři. Nejen ona a její táta.
Potřebuju, aby se zapojili muži.
Zakřičte „jo“ na tři.
- - Raz, dva, tři. - Jo!
Sparta!
Mužská energie.
Zakřičte, jestli se vás to týká.
Ignorovala vás někdy holka po telefonu? Poslali jste zprávu, a nic?
Jo!
A opak? Poslali jste zprávu a dostali zpět 30?
Až moc se jí líbíte.
Jo!
Brečela vám holka při sexu?
- - Jo! - Jsi sexuální násilník.
Znásilnils ji.
Pamatuješ si na tu, co brečela, když jsi ji šukal?
Tak tu jsi znásilnil.
Přítelkyně není ranní ptáče,
což je hrozný, když někdo z jejích blízkých zemře.
Když jí zemřela máma, musel jsem jí to říct já.
To byla bez pochyby ta nejtěžší esemeska,
co jsem kdy poslal.
LOL je „Líbám, objímám, lásko“, ne?
„Umřela ti máma. LOL.“
Komikem jsem kvůli své matce.
Byla to vtipná a působivá Irka.
Hrozně zábavná.
Ale hlavně se divně smála.
Lidi myslí, že já se divně směju.
To ano, protože se směju dovnitř,
takže místo „haha“ je to spíš:
Zní to, jako když osel s astmatem šuká tuleně.
Jasný. To chápu.
Jako dyslektická husa, co má panický záchvat.
Moje máma se smála ještě divněji.
Měla narkolepsii, které se říká kataplexie,
kdy ztrácíte při smíchu kontrolu nad svaly.
Potkali jste někoho, kdo nevydává při smíchu žádný zvuk?
Vůbec žádný. Jen se tak divně…
Máma byla extrém.
Ztrácela úplně kontrolu nad svalstvem, když se smála.
Jak při mrtvici.
O mrtvici bych neměl žertovat.
Kdybych měl mrtvici, tak se směju na druhou stranu.
Za vtipy o mrtvici by mě doma moc nepochválili.
Takže mám teorii,
že jsem měl v dětství motivaci, abych mámu rozesmál.
Protože když nesla tác s čajem
a řekli jste něco dostatečně vtipného, tak začala…
Úplně se sesypala.
Boží.
Je tu někdo s mámou? Vy jste tu s mámou?
To je super.
- - Kolik ti je? - Osmnáct.
Osmnáct?
- - Osmnáct a jsi tu s mámou? - Jo.
Příštích pět minut pro tebe asi nebude snadných, co?
No co? Já chodil s mámou ven pořád.
Byla moc hodná. Vychovala nás sama.
Brala nás všude s sebou. Moc milá.
Vzpomínám, že to úplně nevyšlo jen jednou.
Bylo mi 13 a máma se zeptala: „Chceš do kina?“
Souhlasil jsem.
Vzala mě na 9 a 1/2 týdne.
Jestli to neznáte, tak je to lehce erotický snímek z 80. let
s Mickeym Rourkem a Kim Basinger.
Pamatuju si to, protože to mám vypálený na sítnici.
Je to soft porno. Ale to ona nevěděla.
Přišli jsme do kina a film začal.
Bylo mi 13 a koukal jsem se na soft porno se svojí mámou.
Trapná situace.
Jak jsem říkal, byla vtipná. Takže čekala…
Celé je to o sexu, ale v jedné scéně do toho buší
jak vrata od stodoly v bouřce.
Šťouchla do mě a řekla nahlas, že to všichni slyšeli:
„Těm se dneska bude spát.“
Když mi bylo 26, máma pořád dbala na mou hygienu.
Seděl jsem ve vaně a říkal si: „Tam už bych se mohl umýt sám.“
Jednou za mnou přišla při masturbaci.
Tak jí říkám: „Mami, přestaň masturbovat.“
Koukáte na mě, jako by matky nemasturbovaly. Ale ano.
Tvoje máma.
Dokážu ti to.
Přišels někdy domů a v ovladači chyběly baterky?
Záhada vyřešena.
Máma měla chvilku pro sebe.
Přišla si mě jen prohlídnout.
Je to bezpečnostní riziko. Může sklouznout ze sedačky.
Chlapi to mají jednodušší, že ano?
- - Ano. - Jo.
Je to tak už od malička, ale může za to jazyk.
Kluci mají plno vtipných slov pro svoje péro.
Camprdlík, pindík, šamšulín.
Šamšulín je odborný výraz.
Ale holky to mají těžší.
U nás holky říkaly své nedělní tváři…
Říkaly tomu „má čína“,
protože u nás se slang často rýmuje. „Vagína, má čína.“
Hezký výraz. Až do doby, než přišel táta domů a povídá:
„Šéf přijde na večeři, tak se všichni chovejte slušně.“
Pak se otočil na mámu: „A ty připrav svou čínu.“
Někdo chce povýšit.
Je to hezký výraz, „má čína“.
Ta se dělá jen při zvláštních příležitostech.
„Jaká je tvá čína?“ „Hodně šťavnatá.“
„Chceš do číny trochu smetany?
Nebo radši vedle?“
„Promiň, zlato, ale čína tvé matky mi moc nechutnala.“
Teď jen dámy, protože chlapi jsou hrozný,
jaký je váš oblíbený výraz pro vagínu?
Jak jí říkáte?
„Kočička“?
Nebo „kosatka“?
Protože je hebká jako kočička?
Ne obrovská jako kosatka.
Nebo jo? Není to jak její nozdry, ne?
Nebo… Dobře.
Další?
Kytička!
„Kytička“?
Máte tu, co stříká? S těmi je sranda.
„Ta kytka zvláštně voní.“
Další?
„Nulka“? Protože tolik z ní dostanu. Nula.
Na ni nejsem připraven.
Jedna paní nedávno použila jiný výraz.
Bylo jí přes šedesát a ze začátku jsem to nechápal.
Probíráme to a ona říká: „Kapota brouka.“
„Cože?“
Říká: „Z mého pohledu to vypadá jako kapota brouka.“
Jako kapota auta.
A její manžel přidal „zející propast zkázy“.
To bylo zase z jeho pohledu.
Máte další nezvyklé?
„Princeznin palác“?
Je to palác?
To zní prostorně.
Máte tam místo na kulečník?
Přítelkyně tomu říká pipinka, což mi přijde dětinské.
Pan Bimbas pak nechce dělat šukyty šukyty.
Omilostněme ty, co vyrušují.
Mám rád, když lidé pokřikují a chtějí se přidat. Pravidla znáte.
Můžete se přidat,
nic fyzického, jen ústně,
jako máma, když má infekci.
Chce někdo něco říct?
- - Co se ti stalo s vlasama? - S vlasama?
Přerozdělil jsem je.
Mám moc vlasů vzadu na hlavě, ale málo tady.
Ten odlesk by vám vypálil oči, takže jsem to udělal pro vás.
Měl jsem vlasy panáčka z Lega a teď je mám jak z Playmobilu.
Hovno prý nevyleštíte, ale můžete ho obalit třpytkami.
Nesedí ti oblek!
„Nesedí ti oblek“?
Komu asi sedí? Kurva…
Že ho mám s dětského oddělení?
Nevím, jak ti to vysvětlit, ale nejsem tak malý, jen jsem daleko.
Vypadáš jako loutka bez nití!
Že vypadám jako loutka bez nití?
Charlie, ty toho nakecáš hodně, co?
A spi.
To mě naučil Bill Cosby.
Nebude se mu líbit, co přijde teď.
Vědci tvrdí, že největší pohlavní orgán v těle
je lidská mysl.
Ale ti vědci ještě neviděli
pičku Charlieho mámy.
Díky, že jste nám ji dovolila použít.
Je to úžasný prostor. Úžasný prostor.
Ne, s tvou mámou si rozumím.
Nezapomenu, co mi řekla:
„Netahej mě za uši. Vím, co dělám.“
Nejsem neslušný. Fakt si rozumíme.
Dokonce se i udělala.
Pamatuju si to, protože jí spadly hranolky.
Komu je tu pod 35?
Zakřičte.
Je nás plno.
Co? Já si toho nechal hodně udělat.
Snažím se být jako Benjamin Button.
Všechno se změnilo, co?
Mobilní aplikace všechno změnily.
Je to generační změna. Vysvětlím.
Uber, Lyft, jakákoli taxi aplikace, zmáčknete, přijede auto.
Čisté, výhodné, ví, kam jedete.
Tomu se říkalo taxíky.
Fungovalo to takhle: vzali jste si Zlaté stránky,
což byl starý tištěný internet
a šli jste na chodbu.
Proč na chodbu?
Protože tam bydlel telefon.
Mluvili jste se ženou, co vám lhala o tom, kde to auto bylo.
Když se ukázalo, smrdělo jako psi, cigarety, strach a sexuální napadení.
Máte Deliveroo, Postmates, Just Eat?
Jakékoliv jídlo až domů do půl hodiny.
Tomu se říkalo jídlo s sebou.
Měli jste dvě možnosti:
indické nebo čínské.
A když jste měli alergii na ořechy, tak jste umřeli.
Tak to dřív chodilo.
Lidé v mém věku říkají: „Za nás alergie na ořechy nebyla.“
Byla, ale ty lidi umřeli.
Pamatujete si na toho spolužáka, co se odstěhoval?
Mámu mu udělala pad thai, ta blbka. Zkapal.
Instagram. Máte? Ten je dobrej.
Dřív jsme se chodili na fotky z dovolené dívat k lidem domů.
Netrvalo to dlouho, protože jich bylo jen 24.
Dvacet tři z dovolené a jedna fotka psa.
Kdybyste si v roce 1990 vyfotili snídani
a ukázali ji všem,
mysleli by si, že jste úplnej dement.
To se nezměnilo.
Fotil jsem si vše, co jsem jedl,
ale moje nová přítelkyně byla stydlivá.
Mívali jsme Tamagoči. Pamatujete?
Ano!
Malá digitální věc, co umře, když jí nevěnujete pozornost?
To pořád máme, jen se jim teď říká influenceři.
A máte všichni Tinder? Ten je taky v pohodě.
Vždycky jsme ho měli, ale fungoval jinak.
Říkalo se tomu chodit ven.
Tinder fungoval takhle: když se vám líbila holka,
šli jste tancovat blíž k ní.
Jo, pořád válím.
Posunula doprava nebo doleva tím, že odešla,
nebo neodešla.
Tak to fungovalo. Je zázrak, že někdo smočil.
Ty jsi ještě mladý. O nic nepřicházíš.
V podstatě je to rozvoz chlamydií.
- - Máte Facebook? - Jo!
Dobře. Facebook vždycky existoval.
Vždycky jsme ho měli,
ale nebyla to žádná technologie.
Funkci Facebooku plnily mámy.
Vysvětlím, jak fungoval v 80. letech.
Přišli jste do kuchyně.
Udělali jste si čaj. Posadili jste se. Přiběhla máma a povídá:
„Pamatuješ na tu paní od naproti? Narodilo se jí dítě.“
A vy jste si říkali: „To je mi u prdele.“
Facebook.
A máte Netflix?
Ano!
Jistě. Netflix bývaly videopůjčovny.
Místo toho, abychom se doma hádali, co si pustíme,
jsme chodili do speciálního obchodu a hádali se na veřejnosti.
A tohle mileniálové nepochopí.
Chtěli jste vidět dobrý film? Smůla. Už si ho půjčil jinej čurák.
Vrátili jste se domů. „Půjčils novýho Terminátora?“
„Ne. Toho má jinej čurák. Já mám Víkend u Bernieho.“
„To bude na hovno.“ „Já vím, ale prostě se na to podíváme.“
A ceny vůbec nedávaly smysl.
Pět liber za dva filmy, ale připlatili jste si, když jste film nepřetočili.
Museli jsme filmy přetáčet!
Kufry nemívaly kolečka.
Nevím, proč mě to tak štve.
Když jste film nevrátili včas…
Potěš pánbůh. To bylo jak žádost o výkupné.
Dvanáct liber, když v pořádku vrátíte Turnera a Hooche.
Když jste třikrát nevrátili film včas,
tak vám zakázali půjčovat si filmy.
Nepotřebovali vás.
Ukázalo se, že jo, protože už jsou pryč.
Ale nezapnuli Netflix v den, co zkrachovaly videopůjčovny.
Mezitím bylo takové zvláštní období.
V Británii se to jmenovalo LoveFilm.
Poslali vám DVD, vy se podívali na film
a poslali ho zpátky.
Jako byste si dopisovali s obchodem.
LoveFilm, to zní jako povlak na dildu.
„Omyj to. Je na tom LoveFilm.“
Jednou přišla holka s divným povoláním.
Bavil jsem se s publikem a ptám se, co dělá.
Říkala, že dělá v marketingu.
Prý dělá marketing pro firmu vyrábějící protézy končetin.
Takovou dealerku jsem ještě nepotkal.
Ptám se: „Prodáváte i použité? Z druhé ruky?“
Shodneme se, že je to zlodějna.
Jestli někdo nepotřebuje marketing, tak je to prodej
protéz končetin.
Jak to v tom krámu asi vypadá. „Můžu vám pomoct?“
„Jen se dívám, díky.
Říkal jsem si, že se skočím podívat.“
„Z pravých nohou máme 50 % pryč.“
„To přesně se stalo mně.“
„Můžu vám poradit s výběrem.“ „Ne, stojím si na svým.
Vaše ceny mě srazí na kolena.“
Víc protéz prodáte leda budováním minových polí.
Hrozná věc. Vtip o hrozné věci. To už známe.
Kdybych dělal bombu, udělám všechny dráty stejně barevné.
To není vtip, jen dobrý nápad.
Mám kamarádku, co trpí změnami nálad.
Je veselá a najednou smutná.
Směje se a najednou pláče. V podstatě bipolární.
Co tím chci říct je, že ta kamarádka je žena.
Vážně? Protože před chvíli jste se smála a teď se mračíte.
Jen jste mi to potvrdila.
To je meta vtip, že ano?
Mladá žena, co bydlí přes ulici začala natáčet přes webkameru.
Bude nadšená, až to zjistí.
Sex v hotelu je lepší než doma.
Nemusíte být potichu a opatrní. Nemáte tam manželku.
Povím vám příběh. Před dvěma lety jsem byl u doktora.
Povídá: „Potřebuji vzorek spermatu.“ „Jistě.“
Ptá se: „Nechcete pomoct od atraktivní sestry z Ruska?“
Říkám: „Jasně.“
„Pošlete sem sestru z Ruska.“ Přijde atraktivní
sestra z Ruska. Jmenoval se Vlad, vysokej týpek.
Dostal mě. A Vlad povídá: „Mám připravit pohár?“
Říkám: „Jsem dobrej, ale na turnaj se necítím.“
A pak mě Vlad vzal do místnosti
připravené pro odebírání spermatu.
Nevím, jak tomu říkaj. Mastírna?
Ne, určitě má odborný latinský název.
Nevím. Masturbatorium.
To nezní špatně. Masturbatorium. Jak z Harryho Pottera.
„To je masturbatorium, Harry. Tam cvičíme s hůlkami.“
Pardon. Zase jsem vás trefil.
V té místnosti mají vše,
co na to potřebujete.
Mají tam zámek. To je důležité.
Židli, lavičku, záchod, dřez a dají vám…
Když darujete sperma, dají vám porno.
Tvrdé porno.
Hodně análu, i když na to moc nejsem.
Ale zvládnu to. Nejsem máslo.
Takže jsem tam a dělám, co musím, abych ze sebe dostal sperma.
Už jsem skoro na konci.
Jsem ve fázi octových pohybů…
když jsem si všimnul,
že mají i druhý šuplík s pornem pro heterosexuály.
To jsem ale blbec.
Jsou tu nějaké lesby?
Tamhle je jedna?
Jak se jmenuješ?
- - Aisha. - Ahoj, Aisho.
Jsi lesba se zlatou hvězdou?
Asi ano.
- - Znáš ten pojem? - Ne.
- - Vypadáš mladě. Jsi nová? - Jo.
- - Kolik ti je? - Devatenáct.
Proboha. Tak to buchty neděláš moc dlouho.
To se říká.
Aisho, lesba se zlatou hvězdou je ta…
Jak to říct? Ta, co nikdy nedostala injekci vitamínu P.
Kdežto jiné holky na to jdou tak, že zkusí a uvidí.
Dojde jim, že to není nic pro ně.
„To ne, trčí to a plivlo to na mě.“
Jednou jsem spal s lesbou. Teda teď už je lesba.
Jedna kamarádka je lesba se zlatou hvězdou.
Poznali byste, že je lesba, na 300 metrů daleko.
Je potetovaná. Má celý rukáv, krátké vlasy,
balí si vlastní tampony.
Je drsná.
Já se zeptal, i když bych neměl. Je v mém věku, před padesátkou.
„Nikdy jsi nespala s mužem, jak víš, že by se ti to nelíbilo?“
Opáčila stejnou otázkou.
Tak říkám: „Protože si tam nestrkám plastovýho ptáka.“
Ona na to: „Nikdy?“
Tak říkám: „Jdeme pít, mluvíme z cesty.“
Znám jednu sestru… Jsou tu zdravotní sestry?
Tamhle. Kde pracujete?
Sestra pro dospělé. Pracujete v ambulanci?
Pracovala jste někdy v ambulanci?
Ano? Co nejpodivnějšího měl pacient zaseklý…
Víte, že tam lidi chodí se zadkama.
Já slyšel jeden příběh…
Prosím?
Svíčku?
Je tam docela tma, to jo.
Nevidíte, kam jdete.
Svíčka…
Už je mi jasné, jak jste se poznali.
„Mám ráda svíčky.“ „Já taky. Hodně moc.“
Před pár měsíci tu byla sestra,
tak se ptám, co nejpodivnějšího viděla.
Říkala: „Jednou přišel chlap a měl tam nerozbitou žárovku.“
Přišel. Nerozbitou.
Můžeme být jako Britové pyšní.
Žárovka?
Na rentgenu to muselo
vypadat, jako když má jeho zadek nápad.
Nějaké další?
Plnicí pero v penisu.
Plnicí pero v penisu?
Co chtěl podepsat?
Chytrej čurák.
Jak je to dávno, Charlie?
Byl jsem na vyšetření prostaty. Palec nahoru.
Víte, co neuslyšíte na vyšetření prostaty: „Teď ty mě.“
„Vy nejste opravdový doktor.
Ani bych neměl být v parku.
A to už je tento týden podruhé!
Byl to vůbec prst?“
Babička má něco, díky čemu potkává stále nové lidi.
Alzheimera.
Takový vtip mě dostal do problémů.
A to jsem před měsícem pořádal akci proti Alzheimeru.
Lidi fakt rychle zapomínají.
Měl bych to brát vážně.
Prarodiče měli problém nakrmit své děti.
Oba měli Parkinsona.
S polévkou byl vždycky problém.
Spali jste někdy s někým hodně pobožným?
Já ano, ale přesunuli ho na jinou farnost.
Jako dítě jsem byl pět let v kostelním sboru.
Už tak dobře nezpívám,
ale ptáky kouřím parádně.
Na tento si taky stěžovali.
Před divadlem mě zastavil mladík,
byl dost rozrušený a říká: „Mě zneužil kněz.“
Tak říkám: „Ne.
Nezneužil.
Jen jsem byl oblečený jako kněz.“
Pedofilové mají špatnou pověst.
Ale kdyby nebylo pedofilů,
neumím rozdělat oheň, stavět stan ani udržet tajemství.
Odešel jsem ze skautu,
když jsem zjistil, že jsem jediný, kdo plní bobříka slaného tajemství.
To byla dlouhá fráze, co?
Pojďme vtipkovat o něčem hezčím. Bývalý spolužák
si nechal udělat nový krk. Tomu jen tak říkám. Oběsil se.
Je to snad špatně?
Prádlo se pověsí, člověk se oběsí. Správně.
Vloni se kamarád pokusil o sebevraždu
a šel jsem se za ním podívat. Jeho žena byla rozrušená.
Tak se ptám: „Jak je na tom. Je nahoře?“
Ona na to: „Ne, visí tamhle.“
Sebevražda je samozřejmě až to poslední, co uděláte.
- - No tak. - Co?
Lepší už to nebude.
Jsou věci, co už nemůžete říct. Vtipkoval jsem o schizofrenii.
Velmi vážné duševní chorobě,
ale byl to jen vtip, ne ta choroba.
Přišla za mnou rozzuřená paní a říká:
„Jak by se ti líbilo, kdybys měl schizofrenii?“
Říkám: „Ale my ji nemáme, tak co?“
Dobrý. Měl jsem z toho vtipu rozporuplné pocity.
Progresivní lidé říkají, že nemáme používat genderově specifické nadávky,
ale ta slova jsou tak expresivní.
Nemůžeme o ně přijít,
jen protože nějaký šulíni jsou sračky, co se chovají jako kokoti,
a když slyší slovo čurák, tak brečí jak malý píči, kundy jedny.
Přesuňme se k ničiteli kariéry.
Napsal jsem pár vtipů, co mohou ukončit moji kariéru.
Všichni si musíme přiznat,
že mě během příštích pár let zruší.
- - Jo. - Pravděpodobně.
Dobrá zpráva je, že půjdu dolů s muzikou.
Bál jsem se říkat vtipy, které by mě mohly úplně zničit,
ale to jsem jen uvažoval jako nebinární sněhová vločka.
Ne. Zaplatili jste za vtipy na hraně.
- - Jo. - Tak je musím přednést.
Nejde mi o urážení lidí, ale o pobavení.
Když někoho urazím, tak je to jen bonus.
Pevně věřím ve svobodu projevu,
ale nechci urazit žádné etnické menšiny, genderově nebinární skupiny
nebo tlusté invalidní lesby.
Ale v následujících minutách půjdeme až na dřeň
jako tlustá holka, co jí v KFC.
Jo.
KFC, nebo jak já říkám „slaný holub“.
Viděli jste někdy holuba před KFC?
To je jejich Osvětim.
Jdeme na ničitele kariéry.
Když mluvím o genderu a rase,
lidé říkají: „Pro tebe je to lehké, když jsi heterosexuální bílý muž.“
Ale když jim to řeknu jako homosexuální Číňanka,
tak se jim nelíbí přízvuk, co používám.
Pořád jsou všichni se mnou? Dobře.
Rád ulehčuji sestrám práci.
Mám kladivo.
Rád bych zkusil anál, ale přítelkyně není tak otevřená.
Jsou tu mladé dámy? Po dvacítce?
Chcete chodit ven, pít a bavit se?
Ale nemáte ve svém věku moc peněz.
Chcete ušetřit? Zkuste vodkový tampon.
Je to přesně to, co myslíte.
Namočte tampon do skleničky vodky.
Strčte si ho do své číny.
To vás rychle a hodně opije.
A když to dostanete, máte Bloody Mary.
Nejlepší na tom je, že to někdo zkusí.
Zakřičte, kdo máte děti.
Většina z vás. Chtěl bych poděkovat, že jste přišli.
Díky moc.
Protože hodně kamarádů nás odkoplo kvůli dětem.
Lidi, se kterými jsme rádi trávili čas, mají děti a vůbec je nevídáme.
To není nejhorší. Horší je, když mají děti, stále se vídáte,
ale oni chtějí mluvit jen o dětech.
Nevím, co jim mám říkat.
Co říkáte, když vám ukazují fotky?
„Jo, je roztomilý, ale ne, neviděl jsem ho.
Ne, nemůžu pomoct hledat, mám práci.
Když ti na něm tak záleží, měls ho víc hlídat.
To je jen vtip. Vím, kde je.“
A kdo se bude smát naposled…
„Takhle už nevypadá.
Teď už má smutné oči.“
Proč mi lidé říkají, že adoptovali?
Je to prostě tvoje dítě,
ať je biologické nebo z útulku.
Nesnáším, když se zamotají ramínka a nejdou použít.
„Takže si to dítě necháme!“
To je nešťastná reakce některých z vás,
protože to vás mělo jen rozehřát na další.
V Alabamě v USA je teď nemožné jít na potrat,
i když vás znásilní.
To je zvrácený. Přemýšlejte.
Odsedíte si to, pustí vás a musíte platit alimenty. Hrůza!
Byl jsem v Amsterdamu.
Tahle historka směřuje přesně tam, kam myslíte.
Byl jsem v Amsterdamu, jdu z divadla
do hotelu přes vykřičenou čtvrť.
Nabídla se mi dívka tak kolem 25 let,
na sobě skoro nic,
jen tak stála na schodech.
Když jsem šel kolem, jen tak mimochodem řekla:
„Máš zájem?“
„Já neplatím za sex.
Jsem násilník.“
Dokážu zničit svou kariéru v osmi slovech?
Jo!
Věřte mi trochu. Jasně že jo.
Pojďme počítat. „Sexuální zločiny vůbec nemusí existovat. Prostě řekněte ano.“
Vypadáte, že se vtipu o znásilnění nechcete smát.
Ironií je, že vás do toho nutím.
Teď vám dám chvíli. Další vtip je zvrácený na mnoha úrovních.
Vychutnejte si všechny.
Začne dobře, pak rychle zhořkne,
ale v poslední chvíli se vyšvihne nahoru. Je to napínavé.
Nemám rád, když po mě na letišti chtějí,
abych si sundal boty.
Vážně, Heathrow? Máte nový koberec?
Nesundal bych si boty ani v mešitě.
A takováhle necitlivost k islámu
vám má říct, že nejsem ten, koho hledáte.
Dobře. Tady máme ničitele. Jste připraveni?
Když lidé mluví o holokaustu…
Když lidé mluví o holokaustu, zmiňují děs a tragédii,
které postihly šest milionů Židů, kteří přišli kvůli nacistům o život.
Ale nikdy nemluví o tisících cikánů, které nacisti zabili.
O tom nikdo nemluví,
protože lidé se nechtějí soustředit na to pozitivní.
To je moc dobrý vtip ze tří důvodů. Zaprvé je vtipný. Dobrá práce.
Zadruhé je velmi na hraně.
Vtip o nejhorší věci, co se kdy stala.
Nesmíme zapomenout.
Takhle si ji připomínám. Neustále ji zmiňuji.
Zatřetí tam je vzdělávací aspekt.
Všichni ví, že během druhé světové války
zemřelo šest milionů Židů.
Ale málokdo ví, protože se to neučí,
že nacisti po tisících zabíjeli
i cikány, homosexuály, invalidy a svědky Jehovovy.
Nikdo neví, co se stalo se svědky Jehovovými.
Čekali byste, že někteří z nich
přišli klepat na bránu koncentráku
s výtiskem magazínu Strážná věž
a nějaký iniciativní nacista:
„Ano, pojďte dál. Ukažte nám ten časopis.
Strážná věž. Ty tu máme taky.
To je náhodička.
Byla to dlouhá cesta?
Pojďte, odpočiňte si, dejte si sprchu.“
Užili jste si dnešní večer?
Jo!
Snad to nikdo z vás nepotřeboval. Občas to tak je.
Když je život na hovno, potřebujete se zasmát.
Když je vše hrozné, potřebujete se zasmát.
My máme nejlepší smysl pro humor.
Černý humor je nejlepší, že ano?
Jo!
Když je všechno na hovno, můžeme se tomu zasmát.
Je mi líto těch, co se urazí a nezasmějou se temným věcem.
Když je jejich život v troskách, musí žít ve strachu.
My se zasmějeme,
a tak se dlouhou oklikou dostávám k tomu, že jsem měl show v hospicu.
Teď se budeme bavit o smrti a rakovině, ale nebojte, jsem vtipný.
Ta show byla v rámci Just for Laughs.
To je festival v Montrealu. Charita Hope & Cope. Skvělí lidé.
Děláme to každý rok, už asi osm let.
Vždycky uspořádají koncert v hospicu.
Dvě stě umírajících lidí a my přivezeme komediální show. Skvělé.
Posledně jsem šel jako poslední a sledoval jsem to zezadu.
Ostatní komici byli skvělí, publikum se smálo,
ale nikdo nemluvil o smrti a rakovině v místnosti plné smrti a rakoviny.
Říkám kamarádovi: „Nikdo nemluví o tom, co se tu děje.“
On řekl: „Ty o tom mluv.“
Tak si říkám: „Jo, to bych měl.“
Pak jsem si říkal, že bych je ošidil, kdybych to nezmínil.
Musel jsem to říct. Tak jsem vyšel s obavami
na jeviště před 200 umírajících lidí.
A říkám: „No tak, nemáme moc času. Teda já jo.“
Ten smích byl neuvěřitelný.
Jako by se celá místnost zesílila a najednou do ní vpustili vzduch
a ta temná přítomnost smrti byla pryč a smáli jsme se jí.
Byl jsem nadšený a cítil se fakt dobře,
tak jsem se nechal unést a přehnal jsem to.
Byli v pohodě, ale já pokračoval: „Je tu někdo z loňska?“
„Bacha, spoiler!“
Zakončil jsem to svými oblíbenými vtipy o rakovině.
Nedívejte se, jako bych neměl oblíbené vtipy o rakovině. Jistěže mám.
„Můj otec zemřel.“
„Co se stalo?“
„Rak.“
„Rakovina.“
„Ne, sežrali ho raci.“
Hrozná věc.
Vtip o hrozné věci.
To už známe.
Tohle je konec mého vystoupení a možná i mojí kariéry.
Byli jste skvělí. Moc děkuji, že jste přišli.
Vážím si toho. Díky moc.
Zase se uvidíme. Díky. Dobrou noc.
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka