Downloaded from YTS.MX
СПЕЦІАЛЬНИЙ ВИПУСК КОМЕДІЇ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Перед тим як розпочати, хочу попередити.
Сьогодні ви почуєте жарти про жахливі речі.
Жахливі речі, які можуть образити вас або ваших близьких.
Але це лише жарти.
Це не жахливі речі.
Є величезна різниця між жартом про зґвалтування...
і зґвалтуванням.
Сподіваюсь, дідько.
Або я буду сидіти до кінця життя.
Мати завжди казала:
«Якщо не хочеш сказати щось добре, то стули пельку, негіднику».
Сумую за товстою шльондрою.
Отже, у світі епідемія. У когось був КОВІД-19?
Багато вас. Я уникав його, як чуми.
Як гадаєте, ми перебільшили небезпеку?
Так.
Так вважають ті, хто вижив.
Так.
Живі вважають, що ми перебільшили.
Але якби вдалося опитати мертвих,
вони б сказали:
«Можна було б більше зробити».
Я не втратив близьких.
Тобто, багато старих родичів померло,
але вони мені не подобались.
Поговоримо на іншу суперечливу тему. Вакцина.
Хто не буде прищеплюватись, бо вважає її небезпечною? Підніміть руки.
А тепер лясніть себе цією рукою по пиці.
Чуєте? Це голос розуму.
Розповсюдження КОВІД-19 прямо пов'язано з густотою населення.
А деяке населення, в дідька, загущене.
Може, ви щось прочитали. Існує багато інформації.
Я десь читав, що КОВІД навіть не існує.
Що це все фейк. Змова.
А знаєте, хто має відчути себе дурнями?
Люди, які загинули від нього.
Треба розкопати їх та повідомити.
«Так, давай, вставай.
Його не існує, а ти помер від нього.
Клятий ідіот, вставай».
Ми переживаємо кризу ожиріння.
А що таке ожиріння? Фактично,
це хвороба зростання пухлин, якою можна заразитися від печива.
Подруга посадила нас на дієту, де дозволяється раз на тиждень
один день без правил.
Але я зовсім не так уявляв собі цей день без правил.
Отже, вона прийшла радісна додому.
«У мене була піца!»
А в мене був куні. Я так зрозумів правила. Вибач.
Чудово, що тепер ми бачимо, як моделі плюс-розміру перевалюються по подіуму.
Без жартів на тему зайвої ваги я не покрию широку аудиторію.
Якщо ви товсті і образились, будьте великодушними.
Тут є вегани?
Так, як вас звуть?
Кажіть. Що таке, енергія скінчилась?
Так.
Розумію, в тофу немає нічого корисного.
Де той веган? Як вас звуть?
- Бен. - Помахайте нам. Привіт, Бен.
Люди часто плутають веганів з вегетаріанцями.
Якщо веган, Бен, то ти нудний.
Вегани нічого не вбивають, окрім клятих розмов.
Хто їздить за кермом? Усі їздять?
Так!
І це дуже дратує, як на мене.
Особливо, в центі Лондона. Минулого року я потрапив у ДТП.
Не хамство на дорозі, але дуже близько.
Обмеження швидкості 50 кілометрів на годину, територія забудови.
І моя швидкість 50 км на годину.
Їду собі, думаю про своє. Зустрічаюсь з хлопцем, який їде зі швидкістю 15 км.
Що робити в такому випадку? Маякую фарами й сигналю.
Це означає: «Поступися або прискорюйся».
Він не реагує. І в результаті я божевільний.
Я маякую, як божевільний, і тисну на кермо.
І що я бачу. У нього нові номери.
«Улюблена мама у цвіту».
Покидьок, так? Покидьок.
Що?
Мене оштрафували за паркування на місці для інвалідів.
Еректильної дисфункції недостатньо.
Це ніби вдавати з себе медузу.
Як намагатись відчинити замок зефіркою.
Як грати в більярд з мотузкою.
Потрібна приваблива дівчина для наступного жарту.
Мадам, не бачили таку?
Я жалюгідний. Ви прибавлива дівчина.
І, думаю, ви не бачили чоловіків з в'яленими органами.
Зачекайте трохи. Спитайте матір.
Не люблю ночувати у друзів.
Я краще поживу в готелі, ніж у друзів.
Бо вранці тебе завжди питають, як спалося. І треба пояснювати,
що тобі важко мастурбувати в чужому домі.
Я більше не дивлюсь порно, порнографію в інтернеті.
Це не моральний принцип,
я просто переглянув усе можливе.
Зачекайте, ви теж до цього прийдете.
Вбиваю ініціали і випадає «відновити».
Взагалі-то, я знімався в порно.
Але то було давно, коли я був малим.
Він дивиться ніби: «Я знав, що десь бачив тебе».
Жаління чоловіків - це коли чоловік
пояснює те, що ви вже знаєте, у зневажливому тоні.
Коли чоловік, тобто я...
Намагається донести розумні думки до твого маленького мозку.
Зрозуміла?
Так, зрозуміла.
Розумниця моя.
Це мета-жарт.
Можеш вимовити «мета-жарт»?
Тобі вдалося!
Всі голять кицю.
Загалом жінки. Всі голять кицю.
А хіпстери носять бороди.
Кількість волосся в суспільстві не змінилась. Змінилось розташування.
Всі голять кицю.
І немає значення, чи сподобався жарт. Який чарівний вступ.
Ми всі віддаємо перевагу чистій робочій поверхні.
Існує теорія.
Нібито чоловіки люблять гладку зону бікіні,
бо вона нагадує вагіну молодої дівчини.
Якби ж так.
Коли моя подруга голиться, це схоже на свиняче копито.
Моральна дилема для мого веганського приятеля.
Тепер він не знає, хоче скуштувати чи ні.
Люблю карликів.
Не можна казати «карлики». Треба «маленькі люди».
А мені не подобається цей термін.
Бо «маленькі» звучить зневажливо. А «люди»? Це ж перебільшення.
Карликовість - це ростуча проблема.
Якось після концерту підійшов карлик.
Не прямо до мене, а десь під ось сюди.
Він не був розлючений, але трохи різкий.
Він був незадоволений.
А зараз серйозно. У мене був друг карлик. Він помер минулого року.
Покінчив з життям. Самогубство.
Стрибнув з узбіччя.
Хтось привів кляту дитину! Скільки тобі, друже?
- Скільки? - 17.
Сімнадцять.
17, але ж ми у Саутенді. У тебе може бути четверо дітей.
Хто знає.
Тут все інакше, так?
- Це твоя дівчина? - Так.
17 років і є дівчина.
Досі робиш це пальцями або членом?
Не засуджуйте мене, я лише питаю.
Я зіпсував тобі вечір. Вибач.
- Як тебе звуть? - Чарлі.
- Чарлі? - Так.
Названий на честь свого товару.
Народ, це Чарлі.
- Чим займаєшся? - Працюю в парку розваг.
- Працюєш у парку розваг. - Так.
Під час сексу кажеш: «Хочеш швидше, кричи гучніше»?
Я був на сафарі. Хтось був на сафарі?
Мало хто. Я розповім стисло.
Фактично, сафарі - це незручний зоопарк.
- Усі були в зоопарку? - Так.
У зоопарку ви бачите тварин, але не в природному середовищі.
А на сафарі ви в природному середовищі.
Єдиний мінус - ви не бачите клятих тварин.
Якийсь мудило на джипі катає вас весь день і розказує:
«Леопард - нічна тварина».
А я - ні. Розбудіть кляту тварину.
Я буду говорити про расизм.
І я білий натурал, отже слухай уважно.
«Чорні життя важливі» порушили багато важливих питань.
Наприклад: «Чи я расист?»
Якщо запитуєте, зробіть наступне.
Спитайте близького чорного друга, чи ви расист.
А якщо у вас немає чорного друга...
Є вірне правило: якщо ви білий і збираєтесь говорити про расизм,
не пускайте в дію шийні м'язи.
Якщо перед тим як заговорити, ви по-змовницьки обертаєтесь...
стуліть кляту пельку.
«Чорні життя важливі» - це чудово.
Люди, які не зрозуміли цього, сказали: «Всі життя важливі».
Якого біса.
Це як на фразу «Врятуйте китів» сказати «Врятуйте всіх тварин».
Так, але голубів не гарпунять, недоумок.
Тут є руді?
Ми тримали їх у тіні, так?
Оце так, це ж воєнного призначення.
- Як тебе звуть? У блакитній сорочці. - Роджер.
Роджер.
Привіт, Роджере. Дуже приємно.
У тебе ще й інвалідність є?
Можеш паркуватись де заманеться з таким кольором.
Ти, напевно, можеш отримати опіки від екрану телефону.
СЗФ 50, щоб зазирнути в холодильник.
Як тобі слово рудий?
Усе гаразд.
«Нормальне»? Правильне відношення.
Ти ж нічого не можеш змінити.
А мені не подобається слово рудий.
Бо слова блондин чи брюнет - це опис.
Ти описуєш колір волосся людини.
А слово рудий, навіть сказане у ввічливій манері, вже на грані.
«Рудий» на грані. «Рудий» на волоску
від рудого мудака.
А це образливо.
Саме тому я не вживаю слово рудий.
Я віддаю перевагу «огидній полуниці».
А з ким ти?
- З дружиною. - Це твоя дружина?
- Як звуть твою дружину? - Лорен.
Ти займаєшся іншою благодійністю чи тільки спиш з ним?
Спиш з ним?
Цього достатньо, так?
Яка щедра жінка.
Я зустрічався з неймовірно вродливою жінкою.
Ми досі разом, але вона занедбала себе.
Там якась потворна жінка засуджує мене.
Що? Перепрошую?
Грубо.
Це грубо?
Вибачте. Я сказав «якась потворна жінка»...
«Він це мені. Так.
Так.
Грубо».
Тобто...
Це ж ваша самооцінка. Я тут нічого не можу зробити.
Саме тому її називають самооцінкою. Як вас звуть?
- Келлі. - Я буду м'якішим з вами.
Як і всі чоловіки, які бачили вас голою.
Для вас винайшли вимикачі світла.
Вибачте.
А ви не замислювались, навіщо вимикачі світла?
Ось для чого.
Так.
Моя подруга молодша за мене. Тож коли їй буде 45, мені...
Доведеться знайти іншу.
Ми разом вже 20 років...
Дякую.
Часто мене запитують,
як нам вдається підтримувати свіжі почуття в спальні?
Вологі серветки.
Вологі серветки. Я можу помити член і в раковині.
Це називається джентльменським обмиванням.
Я цитую «Гордість і упередження».
В одній сцені вона каже м-ру Дарсі:
«Так, візьми мене, але перед цим
зроби джентльменське обмивання, бо трохи смердить».
Хтось сміється, а він думає: «Я щось таке читав».
Не можу знайти клітор подруги.
Напевно, тому що шукаю в інших вагінах.
У нас з подругою є милі прізвиська.
Коли ми наодинці вдома,
я кличу її кошеням або ведмедиком.
А вона мене Джеффом або Мартіном.
Щось тут не так.
Ви колись викрикували чуже ім'я під час сексу?
Ніяково, так? Особливо, коли ти один.
Що за Дейв?
Я навіть не знаю Дейва.
Перепрошую, пані. Можливо, я кінчив на вас.
Моя подруга викрикує «татко». Що трохи образливо. «Татко»?
Бо нас тут троє, не лише ви з батьком.
Трохи співучасті від чоловіків.
Скажемо «так» на рахунок три.
- Раз, два, три. - Так!
Спарта!
Чоловіча енергія.
Крикніть «так», якщо з вами таке бувало.
Вас колись ігнорувала дівчина? Надсилаєте повідомлення, а відповіді нема.
Так!
І навпаки, надсилаєте повідомлення і отримуєте 30.
Вона запала на вас.
Так!
Дівчина колись плакала під час сексу?
- Так! - Ти насильник.
Ти зґвалтував жінку.
Пам'ятаєш ту жінку, яка плакала під час сексу? Це вона.
Ти зґвалтував її.
Моя подруга ненавидить ранки.
Що жахливо, коли хтось близький помирає.
Коли мама подруги померла, я мав повідомити їй це.
І це було найважче текстове повідомлення
у моєму житті.
ЛОЛ означає «люблю-обіймаю, люба», так?
«Мама померла. ЛОЛ».
Я став коміком завдяки матері.
У мене надзвичайно весела мати ірландка.
Дуже дотепна жінка.
Окрім того, вона дуже дивно сміється.
Про мене кажуть, що я дивно сміюсь.
У мене дивний сміх. Я сміюсь на подиху, а не видиху.
Замість ха-ха я роблю так:
Мій сміх нагадує віслюка-асматика, який трахає тюленя.
Так. Розумію.
Ніби у розумово відсталого гусака панічна атака.
А моя матір ще дивніше сміється.
У неї нарколепсія, мабуть, катаплексія.
Це коли під час сміху ти втрачаєш контроль над м'язами.
Бачили людей, які безгучно сміються?
Жодного звуку. Лише дивно:
У моєї мами ця хвороба до краю:
вона повністю втрачає контроль над м'язами, коли сміється.
Ніби в неї інсульт.
Не варто жартувати про інсульт.
Якщо мене вдарить інсульт, сміятись буду однією стороною.
А цим жартом про інсульт я ображаю іншу сторону.
Моя теорія полягає в тому,
що в дитинстві я прагнув розсмішити маму.
Коли вона несла піднос з чаєм...
Варто було бовкнути якусь смішну дурницю, вона б така:
І їй кінець.
Це геніально.
Хтось прийшов сюди з мамою? Хлопці, ви з мамою?
Неймовірно.
- Скільки тобі? - 18.
Вісімнадцять?
- 18 років, і ти прийшов з мамою? - Так.
Уявляв, що наступні п'ять хвилин будуть чудовими для тебе?
Що? Я часто ходив із мамою кудись.
Вона класна. Вона сама нас запрошувала.
Вона дуже люб'язна.
Пам'ятаю лише один казус.
Мені було десь 13, і мама запросила піти в кіно.
Я погодився.
Я пішов на «Дев'ять з половиною тижнів» з мамою.
Якщо ви не в курсі, це софт-порно фільм 80-х.
З Міккі Рурком і Кім Бейсінгер.
Це випалено на моїй клятій сітківці.
Це софт-порно. А вона, звісно, не знала.
Ми прийшли до кінотеатру, і фільм розпочався.
Мені 13, початок статевого дозрівання, і я дивлюсь софт-порно з мамою.
Дуже ніяково.
І як я казав, вона дуже весела жінка.
Весь фільм - це суцільний секс, але є одна бурхлива сцена,
де вони ледь цвяхи не забивають, немов ворота у клятий шторм.
Вона штурхнула мене і каже, щоб весь кінотеатр почув:
«Сьогодні вночі вони будуть спати».
Мама займалася моїм пранням, навіть коли мені було 26.
Пам'ятаю, як сидів у ванній і думав: «Я вже можу сам помитися, мамо».
Мама застукала мене під час рукоблудства.
Я сказав: «Мамо, припини мас турбувати».
Ти дивишся так, ніби мами не мастурбують. Мастурбують.
Твоя мама.
Я доведу тобі.
Ти колись приходив додому, а в пульті від ТВ немає батарейок?
Таємниця розкрита.
У мами був особистий час.
Вона прийшла на мене поглядіти.
Жах для охорони здоров'я й безпеки, бо вона от-от зісковзне з стільця.
Легше бути чоловіком, ніж жінкою. Згодні?
- Так. - Так.
І це починається ще в дитинстві. Мова зраджує нас.
Є купа дотепних назв члена для маленьких хлопчиків.
Піпіка, піпка, банан.
Банан - це медичний термін.
Але з дівчатами все складніше.
У моєму дитинстві дівчата називали свою нижню частину...
Її називали «порцеляною».
Бо порцеляна римувалась з вагіною. Порцеляна - вагіна.
І було весело, доки батько не прийшов додому і не сказав:
«На вечерю завітає начальник. Поводьтесь добре».
А потім звернувся до мами: «Приготуй свою порцеляну».
Він дуже хотів підвищення.
Прикольна назва, порцеляна.
Ти дістаєш дорогу порцеляну лише з особливого приводу.
«Яка в тебе порцеляна?» «Трохи полускалась».
«Хочеш вершки в порцеляні?
Або в кухлі?»
«Вибач, люба. Я розбив порцеляну твоєї матері».
А зараз тільки жінки, бо чоловіки бувають жахливі.
Улюблена назва вашої пілотки.
Як ви називаєте свою пілотку?
Плюш?
Чи смугач?
Бо вона м'яка, як плюш?
Але не як малий смугач, бо він величезний.
Вона ж не розміром з дихало?
Гаразд.
Ще якісь?
Квітка!
Квітка?
Бачили колись квітки-бризкалки?
«Ця квітка дивно пахне».
А ще?
Ноні? Приблизно стільки я розумію - ні-ні.
Не думаєш, що я готовий до цього желе.
Одного разу в залі була жінка.
Приблизно 65 років. І я одразу не збагнув.
Ми говорили на цю тему, і вона сказала «лобок жука».
Я перепитав.
І вона каже: «З моєї точки зору я бачу лобок жука».
Ніби лобове скло машини.
І тоді її чоловік додав: «Смертельна глибока безодня».
Це з його точки зору.
Є якісь незвичайні?
«Палац принцеси»?
Прямо палац?
Доволі просторо.
А там є бальний зал?
Моя подруга називає свою фуфу, що якось по-дитячому.
У Містер Піпки пропадає бажання робити шпілі-вілі.
Треба відновити критику зала.
Обожнюю, коли зал критикує мене. Ви ж знаєте правила?
Приєднуйтесь,
але без фізичного контакту. Лише на словах,
як розлючена мама.
Хтось хоче щось прокоментувати?
- Що з твоїм волоссям? - Що з моїм волоссям?
Я зробив пересадку.
У мене багато волосся на потилиці, а спереду мало.
Інакше вас би засліпило блиском, тому це заради вас.
Від зачіски «під горщик» я дійшов до зачіски «під шолом».
Кажуть, не можна зробити з лайна цукерку, але можна додати блиску.
Костюм погано сидить!
Костюм погано сидить?
А на кому він добре сидить?
Перепрошую? Я придбав його в дитячому відділі?
Не знаю, як пояснити. Я не маленький, я просто далеко.
Ти як маріонетка без мотузки!
Я схожий на маріонетку без мотузки?
Чарлі, ти забагато коментуєш.
Спи.
Білл Козбі навчив мене.
Йому не сподобається те, що буде далі.
Вчені кажуть, що найбільша сексуальна частина тіла -
це наш мозок.
Але вчені не бачили
зад мами Чарлі.
Мама Чарлі, дякую, що впустили нас.
Як тут просторо. Дуже гарно.
Ні, ми порозумілись з твоєю мамою.
Ніколи не забуду її слова.
«Відпусти мої вуха, я знаю свою справу».
Я не зневажливий. Ми порозумілись з його мамою.
Я задовольнив її.
Точно пам'ятаю, бо вона розсипала чіпси.
Хто молодший за 35?
Крикніть.
Багато нас.
Що? Я сильно старався.
Намагаюсь досягти ефекту Бенджаміна Баттона.
Все змінилось, так?
Додатки на смартфонах все змінили.
Це зміна поколінь.
В «Убері», «Ліфті» й інших додатках ти натискаєш кнопку, і машина прибуває.
Чиста, справна, знає, куди треба їхати.
Раніше їх називали міні-таксі.
Ось як це було. У тебе був довідник,
надрукований ще за часів старого інтернету.
Ти стояв у коридорі.
Чому в коридорі?
Бо там жив телефон.
Ти розмовляв з жінкою, яка брехала про місцезнаходження машини.
А коли вона прибувала, то смерділа собаками, страхом і зґвалтуванням.
У вас є «Деліверу», «Постмейтс», «Джаст Іт»?
Ви можете замовити будь-яку їжу за півгодини.
Раніше це називалось їжею на виніс.
Було лише два варіанти:
індійська або китайська.
А якщо ти мав алергію на горіхи, то міг померти.
Така була стара система.
Люди мого віку кажуть, що раніше не було алергії на горіхи.
Вона була. Просто люди померли.
Пам'ятаєте однокласника з початкової школи, котрий переїхав?
Мама хотіла приготувати тайську локшину, дурепа. Помер.
«Інстаграм». У вас є «Інстаграм»? Це ж чудово.
Раніше ми ходили в гості, щоб подивитись на чужі фото.
Це не займало багато часу, було лише 24 фото.
23 фото зі свята, і одне собаки.
Якби в 1990-му ви сфотографували сніданок
і показали всім знайомим,
вас би вважали психічно хворим членом.
І це залишилось незмінним.
Раніше я фотографував усе, що їм,
але моя нова подруга не публічна людина.
Раніше були Тамагочі. Пам'ятаєте Тамагочі?
Так!
Маленькі цифрові штуки, які виживали завдяки нашій увазі.
Вони досі існують. Це інста-моделі.
«Тіндер». У всіх є «Тіндер»? Він непоганий.
«Тіндер» завжди існував, лише в іншій формі.
Замість «Тіндера» були вечірки.
Було так: якщо тобі подобалась жінка,
ти танцював біля неї.
Так, досі можу.
Вона погоджувалась або відмовлялась, коли відходила,
або не відходила.
Така була система. Дивно, що комусь взагалі перепадало.
Вибач, ти ще малий. Але ти нічого не втрачаєш.
Це фактично доставка хламідій.
- «Фейсбук». У вас є «Фейсбук»? - Так!
Так, добре. У нас завжди був «Фейсбук».
«Фейсбуком» раніше було суспільство,
а не технологія.
Функцію «Фейсбука» виконували наші мами.
Я поясню. Ось яким був «Фейсбук» у 80-х.
Ти заходиш додому. Йдеш на кухню.
Заварюєш чай. Сідаєш. А потім забігає мама і каже:
«Пам'ятаєш нашу колишню сусідку? Вона щойно народила».
І ти думаєш, що тобі начхати.
«Фейсбук».
«Нетфлікс». У вас є «Нетфлікс»?
Так!
Звісно. Замість «Нетфлікса» був відеопрокат «Блокбастер Відео».
Замість того щоб сидіти на дивані і сперечатися, який фільм переглянути,
треба було йти до крамниці на головній вулиці і сперечатися прилюдно.
А це міленіали навряд чи зрозуміють.
Ти не міг переглянути якийсь класний фільм, бо інший мудак вже забрав його.
Приходиш додому і чуєш: «Взяв нового "Термінатора"»?
«Ні. Якийсь мудак дивиться його. Я взяв "Уїк-енд у Берні"».
«Це якесь лайно». «Я знаю, але що тут вдієш».
Ціни були божевільними.
Два фільми коштували п'ять фунтів. Або більше, якщо не перемотав.
Ми перемотували фільми!
Валізи не завжди були на колесах!
Не знаю, чого я такий злий.
Якщо не повернув фільм вчасно...
Боже упаси. Ти міг отримати клятий штраф.
12 фунтів за повернення «Тернера й Гуча».
Якщо тричі не повертав касету вчасно,
тебе заносили до чорного списку «Блокбастера».
Їм не потрібні твої гроші.
Виявилось, що потрібні. Вони збанкрутували.
Але «Нетфлікс» не одразу замінив «Блокбастер».
Ні. Кілька років було щось дивне середнє.
У Великобританії був такий сервіс «Лав Філм».
Тобі надсилали диск, ти переглядав його,
а потім мусив надіслати його назад.
Ніби ти листувався з крамницею.
«Лав Філм». Звучить, як мастило для ділдо.
«Помий його. На ньому "Лав Філм"».
Одного разу в залі була дівчина з дивною роботою.
Я спілкувався з залом і спитав дівчину: «Чим ти займаєшся?»
Вона сказала, що працює в маркетингу.
Вона голова відділу маркетингу в компанії, яка виробляє протези.
Я вперше зустрів дилера кінцівок.
Я спитав: «Ви продаєте використані? Бо це ж секондхенд».
Всі згодні, що ця жінка грабіжниця?
Якщо й існує товар, який не потребує маркетингу взагалі,
то це протези.
Як виглядає їхній показовий зал? «Вам допомогти, сер?»
«Просто дивлюсь, дякую.
Проходив мимо і вирішив заскочити».
«Можливо, вас зацікавить пропозиція: мінус 50 відсотків на праві ноги».
«Я вже скористався пропозицією».
«Я допоможу вам визначитись». «Дякую, бо я в скрутному становищі.
Не хочу собі руки викручувати».
Єдине, що збільшить продаж протезів - це виробництво фугасів.
Жахливі речі. Жарти про жахливі речі. Ми проходили це.
Якби я виробляв бомбу, то всі дроти були б однакового кольору.
Це не жарт. А чудова ідея.
Один мій друг страждає від жахливих змін настрою.
В одну мить він щасливий, в іншу - сумний.
Зараз сміється, за хвилину - ридає. Фактично біполярка.
Я хочу сказати, що мій друг - жінка.
Невже? Бо хвилину тому ти сміялась, а зараз незадоволена.
Ти підтвердила мої слова.
Це мета-жарт, так?
Дівчина, яка живе напроти, щойно стала моделлю вебкам.
Вона буде в захваті, коли дізнається.
Секс у готелі краще, ніж удома.
Можна шуміти, влаштувати безлад. Дружини немає. Краще.
Ще історія. Я був у лікаря приблизно два роки тому.
І йому був потрібен зразок сперми. Без проблем.
Він каже: «Вам допоможе приваблива російська медсестра».
Я погодився.
«Покличте медсестру». Заходить розкішний медпрацівник,
модельної зовнішності. На ім'я Влад. Здоров’як.
Лікар розкусив мене. І Влад питає: «Хочете мастурбувати в склянку?»
Я сказав, що не готовий до змагань.
А потім Влад відвів мене до кімнати,
яка призначена для взяття зразків сперми.
Не знаю, як називаються ці кімнати. Банк онаністів?
Ні. Якась медична назва, щось латинською.
Не знаю. Мастурбаторій.
Непогано, мастурбаторій. Ніби щось із «Гаррі Поттера».
«Це мастурбаторій, Гаррі. Для експеллярмуса».
Вибачте, знову попало на вас.
У цій кімнаті є все необхідне,
щоб взяти справу в свої руки.
На дверях є замок. Це важливо.
Є крісло, туалет, раковина. І тобі дають...
Коли здаєш зразок сперми у лікаря, тобі дають порно.
Жорстке порно.
Багато аналу, мені не до вподоби таке.
Але нічого, я впораюсь. Я солдат.
Отже, я роблю все необхідне, щоб здати зразок сперми.
Я на фінішній прямій.
Залишився, так званий, скривлений ривок.
І тут я помічаю краєм ока,
що поряд є шухляда з порно для натуралів.
Відчуваю себе безглуздо.
Тут є лесбіянки?
Одна там?
Привіт. Як тебе звуть?
- Аіша. - Аіша. Привіт, Аіша.
А ти взірцева лесбіянка?
Думаю, так.
- Знаєш, що це означає? - Ні.
- Ти ще молода. Давно в цьому? - Ні.
- Скільки тобі років, Аіша? - 19.
Боже. Отже, ти недовго місиш тісто.
Це такий вираз.
Аіша, взірцева лесбіянка...
Як би чемно це сказати... Ніколи не отримувала укол вітаміну П.
Є купа дівчат, які спробували. Зараз вони бісексуалки, потім вони лесбіянки.
Спробували П, але не сподобалось.
«Це не для мене. Він стирчить і плюється».
У мене був секс з лесбіянкою. Вона стала нею після цього.
У мене є подруга лесбіянка. Взірцева лесбіянка.
За 300 метрів видно, що вона лесбіянка.
Вся в татуюваннях, забиті рукави, коротка стрижка,
сама скручує тампони.
Такий стиль життя.
І я спитав... Вона мого віку, далеко за 40.
Я спитав: «Ти ніколи не була з чоловіком. Звідки знаєш, що не сподобається?»
А вона відповіла: «Тобі не вставляли члена. Звідки знаєш, що не сподобається?»
Я кажу: «Бо я ніколи не трахав себе пластиковим членом».
Вона сказала: «Ніколи?»
Я сказав: «Давай вип'ємо. Годі дуркувати».
Тут є медпрацівники? В залі є медпрацівники?
Ви? Що ви за медпрацівник?
Медсестра. Ви працюєте в травматології?
Працювали колись в травматології?
Так? Що найдивніше застрягало у людей...
У людей в заду?
Я знаю одну історію.
Що, перепрошую?
Ароматична свічка?
Напевно, там темно.
Не видно, куди йти.
Ароматична свічка...
Зрозуміло, як ви познайомились.
«Я люблю свічки». «Я теж люблю свічки. Дуже люблю».
Пару місяців тому я спитав медсестру в залі:
що найдивніше ви бачили?
Вона сказала: «Хлопець зайшов з цілою лампочкою всередині».
Зайшов. І лампочка ціла.
Пишаюсь тим, що я британець.
Лампочка?
Уявіть собі рентген!
Ніби якусь дупу осяяло.
Ще щось незвичайне?
Авторучка в пенісі.
Що він хотів підписати?
Розумний член, схоже.
Давно це було, Чарлі?
Я зробив огляд простати. Отримав палець в одне місце.
Чого ви не хочете почути наприкінці огляду простати: «А тепер ти мені».
«Ви не справжній лікар.
Даремно я пішов з вами в парк.
Наступив на ті самі граблі. Вже двічі за тиждень.
Це точно був палець?»
Моїй бабусі дещо допомагає знайомитись з новими людьми.
Хвороба Альцгеймера.
У мене були неприємності за жарт про Альцгеймера.
Місяць тому я виступав на благодійному концерті.
У деяких людей дуже коротка пам'ять.
Не варто жартувати на цю тему.
Моїм бабусі з дідом було важко годувати родину.
Через хворобу Паркінсона.
Суп був під забороною.
Ви колись займались сексом з дуже релігійною людиною?
Я займався, але йому довелось змінити парафію.
У дитинстві протягом п'яти років я співав у церковному хорі.
Я погано співаю.
Але можу смоктати член!
Я отримав скаргу на цей жарт.
Після концерту до мене підійшов юнак.
Очевидно, він був засмучений. І сказав: «Мене зґвалтував священик».
Я сказав: «Ні.
Це не правда.
Просто я був одягнений священиком».
У педофілів погана репутація.
Завдяки педофілам
я вмію розпалити вогонь, поставити намет і зберігати таємницю.
Я покинув скаутів,
коли дізнався, що єдиний отримав значок «Пікантні таємниці».
Оце так вираз, так?
Давайте пожартуємо на приємнішу тему. Мій шкільний друг
зробив підтяжку обличчя і шиї. Скажу це. Він повісився.
Це погано?
М'ясо підвішують, а люди вішаються. Не знаю.
Минулого року мій друг намагався покінчити з собою.
Я прийшов провідати кілька днів потому. Його дружина була шокована.
Я спитав: «Як він? Зависає у себе в кімнаті?»
«Ні. Він висить тут».
Очевидно, самогубство - це останнє, що варто робити.
- Годі! - Що?
Не посперечаєшся.
Деякі речі більше не можна казати. Я пожартував про шизофренію.
Дуже серйозна психічна хвороба,
але то був лише жарт, а не вчинок.
До службового входу підійшла розлючена жінка.
Вона сказала: «А ви б не образились, якби були шизофреником?»
Я: «Але ми не шизофреники. Отже, це необразливо, так?»
Добре, що вам сподобалось. Я мав сумніви щодо цього жарту.
Прогресивні люди кажуть, що не варто вживати гендеризовані лайки.
Але ж ці слова такі виразні.
Не можна заборонити їх,
бо якісь мудаки-боягузи валяють дурня,
і від слова член ридають, як мерзотні тупі вагіни.
Перейдемо до завіси кар'єри.
Я написав жарти, які можуть знищити мою кар'єру.
Так. Гадаю, всі згодні,
що наступні кілька років мене будуть бойкотувати.
- Так! - Є вірогідність.
Гарні новини: я буду боротися до останнього.
Раніше я хвилювався, що якийсь образливий жарт знищить мою кар'єру.
Але я міркував, як гендернофлюідна виніженочка.
Але ви прийшли послухати провокаційного коміка, так?
- Так! - І я не можу не справдити ваші очікування.
І я ніколи не маю мету образити людей. Я хочу розвеселити їх.
Якщо я когось ображаю, то це приємний бонус.
Я палко вірю в свободу мови.
Але дуже стараюсь не образити етнічні меншості, гендерно-нейтральні групи
або жирних недієздатних лесбіянок.
Отже, наступні п'ять хвилин вразять вас сильніше,
ніж жирна дівчинка в «КФС».
Так.
«КФС», або як я називаю його, «пікантний голуб».
Ви колись бачили голубів біля «КФС»?
Це їхній Аушвіц.
Гаразд. Кінець кар'єрі.
Коли я висловлюсь на тему гендерних проблем або расизму,
люди кажуть: «Тобі легко судити, ти білий натурал».
Але коли я висловлююсь, як китаянка-лесбіянка...
людям не подобається акцент».
Так, усі на місці. Чудово.
Я сам готую овочі.
У мене є молоток.
Я хочу знову спробувати анальний секс, але моя подруга трохи потріпана.
Тут є молоді дівчата? Дівчата до 30 років, крикніть.
Ви хочете ходити на вечірки, пити й веселитися, так?
Але в цьому віці у вас небагато грошей.
Хочете зекономити? Раджу спробувати горілчаний тампон.
Ви правильно думаєте.
Візьміть тампон, змочіть його в горілці. Можна лише кінчик.
Засуньте в свою порцеляну.
Дуже п’яна. Дуже швидко.
А якщо у вас менструація - «Кривава Мері».
Хтось обов'язково спробує.
У кого є діти? Крикніть, якщо маєте дітей.
Більшість. Я хочу подякувати всім батькам, які прийшли на концерт.
Дуже вам дякую.
Бо ми всі втрачали друзів, коли ті ставали батьками.
Люди, з якими було приємно спілкуватись, народили дітей, і більше ми їх не бачили.
І це не найгірше. Найгірше, що після народження дітей ви зустрічаєтесь,
а вони постійно базікають про своїх дітей весь клятий час.
Не знаю, що казати.
Що казати, коли тобі показують дитячі фото?
«Так, він чарівний, але я його не бачив.
Ні, я не можу допомогти з пошуками. Я зайнятий.
Якщо вас це так турбує, треба було бути більш обачливим.
Жартую. Я знаю, де він».
Гірше для них.
«Він вже не такий чарівний.
Очі тепер сумні».
Не люблю, коли люди кажуть, що всиновили дитину.
Яка різниця? Це твоя дитина.
Народив ти її чи врятував.
Ненавиджу, коли вішалки заплутались, і ними не скористуватись.
Тому: «Ми залишимо дитину!»
Я розчарований реакцією деяких з вас.
Бо цей жарт мав розігріти вас перед наступним.
В Америці, штаті Алабама аборти заборонені,
навіть якщо вас зґвалтували.
Це так паршиво. Тільки уявіть.
Ти відсидів, вийшов на волю і мусиш платити аліменти. Жах!
Я був в Амстердамі.
Ця історія хилить до того, про що ви думаєте.
Я був на екскурсії в Амстердамі та пішов пішки до готелю,
крізь вулицю червоних ліхтарів.
До мене причепилась молода дівчина, років 25.
Вона стояла майже гола
на стойці.
Коли я проходив повз неї, вона нахабно спитала:
«Цікаво?»
«Я не плачу за секс.
Я насильник».
Як вважаєте, вісім слів можуть знищити мою кар'єру?
Так!
Не сумнівайтесь. Звісно ж, можуть.
Порахуємо: «Ти можеш уникнути будь-яке зґвалтування. Просто скажи "так"».
Схоже, цей жарт про зґвалтування вам не сподобався.
Іронічно, але я наполягаю.
Відпочиньте трохи. Наступний жарт поганий на кількох рівнях.
Насолоджуйтесь усіма.
Розпочинається добре, швидко погіршується,
а потім злітає вгору в останню мить. Справжня пригода.
Не люблю, коли в аеропорту
мене просять зняти взуття.
Серйозно, Лондон-Хітроу? Ви щойно придбали новий килим?
Я не зняв би взуття навіть у мечеті.
І ця байдужість до ісламу
знімає з мене всі підозри.
Гаразд. Цей жарт точно стане останнім. Пристебніться. Готові?
Коли люди говорять про голокост...
Коли люди говорять про голокост, вони мають на увазі трагедію,
коли шість мільйонів євреїв загинули від рук нацистів.
Але ніхто не згадує про тисяч циганів, яких вбили нацисти.
Про це ніхто не говорить,
бо люди пам'ятають лише погане.
Це чудовий жарт з трьох причин. По-перше, він до біса смішний.
По-друге, дуже провокаційний.
Жарт про найстрашніший період в історії людства.
Кажуть «ніколи не забудемо».
Саме так я пам'ятаю. Постійно згадую.
По-третє, цей жарт просвітительний.
Всі знають, що нацисти знищили шість мільйонів євреїв
під час Другої світової війни.
Але мало хто знає, бо цьому не вчать у школі,
що нацисти вбили тисячі
циганів, геїв, інвалідів і Свідків Ієгови.
Ніхто не знає, що трапилось зі Свідками Ієгови.
Треба думати, Свідки Ієгови
постукали у ворота концтабору...
з журналом «Вартова башта».
Якийсь діловитий нацист охоронець:
«Так, заходьте. Нас зацікавили ваші журнали.
«Вартова башта». У нас тут купа вартових башт.
Який приємний збіг.
Свідки давно в дорозі?
Заходьте, освіжіться, прийміть душ».
Сподіваюсь, вам сподобалось. Вам сподобалось?
Так!
Сподіваюсь, ви не потребували цього. Іноді це необхідно.
Коли життя лайно, треба сміятись.
Коли все жахливо, треба сміятись.
У нас найкраще почуття гумору.
Чорний гумор - це чудово, так?
Так!
Коли наше життя лайно, ми можемо посміятись над цим.
Мені шкода людей, які ображаються. Тих, хто не розуміє чорний гумор.
Бо їм доведеться понервувати, коли зустрінуться з проблемами.
А ми посміємось.
Так я підводив до того, що виступав у хоспісі.
Мова буде йти про смерть і рак, але не хвилюйтесь, я смішний.
Я виступав у хоспісі. Фестиваль «Заради сміху».
У Монреалі. Благодійний фонд «Надія й сила». Чудові люди.
Ми регулярно виступаємо останні вісім років.
Концерт влаштовують у хоспісі.
В залі сидить 200 помираючих людей. На стендап концерті. Неймовірно.
Минулого разу я виступав останнім, тож я сидів у кінці залу.
Інші коміки чудово виступили, всі сміялися,
але ніхто не говорив про смерть і рак у залі, сповненому смерті й раку.
Я сказав другу: «Дивно, що всі ігнорують місце, де знаходяться».
Він відповів: «Так, нагадай про це».
І я подумав, чому б ні.
Мені здалося, що нечесно мовчати про це.
Я мав зробити це. Я вийшов на сцену,
сильно схвильований, бо переді мною 200 смертельно хворих раком.
І сказав: «Починаємо. У нас немає часу. Ну, в мене є».
І всі так сильно сміялися.
Ніби додали гучності, ніби в залі стало більше повітря.
Ніби ми зняли цю зловісну напругу і посміялись над нею.
Я відчув сильний запал і натхнення,
і мене трохи занесло. Я зайшов занадто далеко.
Вони нормально сприйняли, але я продовжив: «Є хтось з минулого року?
Спойлер!»
Закінчив я улюбленими жартами про рак.
Не вірите, що я маю улюблені жарти про рак? Звісно ж маю.
«Мій батько помер».
«Невже? Від чого?»
«Невиліковний рак».
«Рак».
«Ні. Він втопився».
Жахливі речі.
Жарти про жахливі речі.
Ми проходили це.
На цьому я закінчую концерт, і, можливо, свою кар'єру.
Ви чудова публіка. Дуже дякую. Дякую, що прийшли.
Щиро дякую.
До зустрічі. Гарного вечора.
Переклад субтитрів: Елена Астанкова