Downloaded from YTS.MX
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DE SISTE FEM ÅRENE HAR LOS ANGELES, SAN FRANCISCO OG SEATTLE
ROPT VARSKO OM SITUASJONEN MED HJEMLØSHET.
DET DU SKAL FÅ SE NÅ, BLE FILMET I DISSE BYENE MELLOM 2017 OG 2020.
I dag gjennomfører vi en sårbarhetsanalyse via det delstatlige opptaksprogrammet.
Nå stiller jeg deg noen spørsmål om din bakgrunn som hjemløs.
Og så vil jeg også prøve å forstå
hvordan du får det du trenger og hva du trenger når du søker hjelp.
Noen spørsmål kan oppfattes som personlige.
Jeg prøver ikke å gjøre deg ille til mote. Alle får samme spørsmål.
Jo mer informasjon du gir meg, jo bedre kan vi forstå din situasjon og dine behov.
Greit. Da setter vi i gang.
Hva er det du trenger hjelp til, sir?
Jeg trenger et sted. En leilighet eller et hus.
Nå ser jeg først og fremst etter psykiatrisk hjelp, og så et sted å bo.
Det er alt, egentlig.
Får jeg et sted å bo, får jeg en base. Da kan jeg gjøre det jeg vil.
Hvor lenge har du vært hjemløs?
Jeg har vært hjemløs i om lag fire år.
Hjemløs i fire år.
I november i 2016 hjalp broren min meg med plass på herberge et par måneder,
men jeg ville ikke belemre ham med flere regninger.
Da begynte jeg å sove på gata.
Jeg har vært her i to år. Det er for lenge.
Har du familie, og har du hatt kontakt med dem?
Unnskyld.
-Ikke noe sanitetstelt i dag? -Hva trenger du? Plaster?
La meg se om… Jeg har litt i bilen.
-Har du slått den? -Nei, det ble betent.
I går dro jeg til sykehuset. De bedøvde det, skar det opp og tømte det.
Hør her. Bare spør Zia.
-Var hun med deg? -Hun har en video.
-Fett at du henger med henne. Hun er kul. -Ikke sant?
-Jeg møtte henne her forrige tirsdag. -Ja vel?
-Ja… -Mann.
For henne vil jeg vekk fra gata.
Jeg vet det, mann. Har hun hodet over vannet nå?
Hun skal hjelpe meg med å…
Ikke gjør sånt ved dusjene, OK?
-Hva skjer, Derek? -Ingenting!
-Du er her, jo. -Ja, det er jeg alltid.
Hva er greia med ham?
LYDTERAPIEN LAR EN SLAPPE AV OG GJENVINNE FOKUS MED LYD OG LYS.
Husker du hva huseieren het i bobilparken i Arizona?
-Var det Bonnie? -Ja.
Hold kjeft.
Begynte du… Du jobba et annet sted første gang jeg kom og møtte jentene.
Jeg begynte å jobbe igjen, men så raknet alt sammen.
For i det øyeblikket du melder inn
at du har nok penger til å betale husleia og betale alle regninger, så pang!
Da mister du de fleste matkupongene,
og så må pengene du hadde satt av til husleie også gå til å betale for mat.
-Jepp. -Hvor hva er din første bekymring?
Mat til barnet i kveld eller husleia om to uker?
Da blir det mat til barnet.
Dette er helt prekært. Vi må skaffe dere husrom.
Det morsomme er at du ikke…
Veien dit er gradvis, du opplever ikke situasjonen som prekær underveis.
Vi har sett problemer knyttet til folkehelse og sikkerhet.
Det handler om sanitærforhold og sykdomsfare.
Og så har vi også skyteepisoder, vold og annen kriminalitet,
som også utgjør en fare for dem som bor i leirene,
i tillegg til omgivelsene for øvrig.
Derfor renser vi opp enkelte steder.
Trenger vi mer arbeidskraft i et større område,
har vi det til vår disposisjon.
Denne uka har vi besøkt 31 steder over hele byen.
Vi snakket med 50 personer
og henviste 19 til herberger eller andre boligordninger.
Jeg tror at ressursene dere bruker
er riktig fremgangsmåte
for å få de hjemløse personene inn i boligordninger.
Vi har ordnet mange permanente bosteder, men vi holder ikke tritt med behovet.
Takk.
Hvordan ble du hjemløs?
Det er en lang historie.
For å være ærlig, så begynte det med 11. september.
Det gjorde meg svært deprimert.
Hovedsakelig fordi levekostnadene er så høye, særlig i Hollywood,
at jeg ikke har råd til en leilighet.
Jeg mista jobben. Kunne ikke betale husleia.
Den jeg bodde med, viste ingen forståelse. Jeg ble kasta ut.
Funksjonsnedsettelse.
Fengsel, stoffmisbruk, psykiske problemer, familieproblemer.
En kombinasjon av flere ting.
Jeg sto frem som transkjønnet sisteåret på college.
Da mistet jeg all støtte fra familien.
Jeg har vel vært hjemløs siden jeg var 19 eller 20.
Jeg bodde hos datteren min en stund.
Etter det havnet jeg her…
…ved Union Rescue Mission. Ja.
Får du nok å spise?
Noen ganger har jeg tenkt at magen min
ville møte ryggen, siden jeg ikke fikk noe å spise.
Jeg var sulten, men hadde verken penger eller mat.
Jeg visste ikke hvor jeg skulle skaffe mat.
KONDENSERT MELK
Er denne på salg for fem dollar?
-Fire nittini. -Halleluja. Blink.
-Jeg skal lage mat til barna mine. -Så kult.
Jeg skal gi dem mat, og de skal få skikkelig med mat.
Det blir 26 dollar og 52 cent.
OVERFØRER
GODKJENT TAKK
Takk. Ha en fin dag.
Tolv nittini. Det er sjukt.
Jeg tenkte ikke over det.
Ta av deg jakka. Jeg må vaske den. Den er skitten.
Ja. Jeg må tømme lommene.
I morgen skal jeg på skolen.
-Ordne ID. -Kan vaske ferdig i morgen.
-Nei, du trenger ikke vaske før fredag. -OK.
Lørdag kveld, før vi legger oss. Middag eller kino?
Er du trøtt?
Utslitt.
Hei, mamma.
Jeg fortalte deg bare at du skal bli bestemor.
Jeg må fortsatt til legen, få det bekreftet og finne ut av det,
men jeg får sannsynligvis positivt svar.
Jeg vet ikke, mamma. Vi snakker om det senere.
-Hva sa hun? -Du vet: "Ta vare på deg selv.
Prøv å finne et sted å bo så fort som mulig og bli en familie."
HER
DER DET ER HJERTEROM, ER DET HUSROM
Glad i deg.
-Vi ses. -Ha det.
Ring meg. Glad i deg.
Stilig, da.
KAPITTEL NI
Hvor sover du vanligvis?
De har en sovesal i andre etasje,
og der er det vel 160 damer. Det er køyesenger der.
Hvor ofte sover du utendørs?
Jeg sov ute i fire netter. Det var for to år siden.
Vet du hvor du kan dra for å dusje og vaske klær?
Jeg måtte dra til hoteller for å dusje…
…når stuepikene gikk ut av rommet.
Og…
Sånn holdt jeg på en stund.
Unnskyld.
Føler du deg noen gang redd eller utrygg?
Jeg har blitt overfalt, knivstukket og skutt.
Påkjørt. Jeg har vært gjennom mye.
Hvor mange ganger har du blitt overfalt eller fått juling siden du ble hjemløs?
I det siste…
-Fire eller fem ganger. -OK.
Hvordan har du det?
Det er godt å komme seg vekk fra gata, det må jeg si.
Du våkner, snur deg, så har du toalettet og alt der, ikke sant?
-God morgen. -God morgen.
Hjelp meg med å forstå, Luis. Du fikk nettopp din plass.
Om seks måneder er du hjemløs igjen?
Ja, fordi husleia er på 700.
Jeg skulle bo der videre, men det har jeg ikke råd til.
Og været her er jo godt nok til at jeg kan slå opp telt og bryte opp om morgenen.
Nei. Nå går vi ikke bakover igjen.
-Det har vi kommet for langt til. -Ja.
Det er i så fall ikke noe jeg velger selv.
Hva skjer? Vil du ha vann?
Vann?
-Takk. -Vil du ha? Vær så god.
Har du vært i kontakt med Anna, Patty?
Jeg er ikke sikker. Jeg prøver å komme meg til et sted der jeg ikke…
Det går bra.
Var det… Hva heter han igjen? Mike? Ja. OK.
Har det blitt ille? Ja.
-Greit. -Han ga meg dette arret.
OK. Var det nylig? OK.
For en uke eller to siden.
-Sist gang jeg traff henne. -Ja.
-Forrige gang var han her. -Det var stort, hun…
Hvor er han? Er han her?
-Ja, et eller annet sted. -Det går fint.
-I dag slo han meg i ansiktet. -OK.
-Han kommer til å drepe meg en dag. -Jeg vet det. Du må komme deg vekk.
Jeg er ute ved havnebassenget.
Patty har hatt en episode med Mike. Hun ble banket opp igjen.
Mens jeg er her ute, kan du snakke med noen og finne ut
om vi kan få henne inn på et krisesenter? Hun drar dit i dag. Hun vil vekk.
Hva vil dere ha til middag?
-Bacon, egg og maisgryn. -Poteter!
-Bacon, egg og maisgryn. -Det er frokostmat, da.
Gi meg en klem. OK. Ha det. Ha en fin dag på skolen.
Fra første gang vi møttes har du ikke delt noe om hva som skjer. Du vil bare videre.
Du går i butikken hver kveld,
mens vi serverer mat her, for å skaffe barna dine mat
og lage middag til dem hver kveld.
Jeg prøver å ikke miste familien vår oppi denne hjemløsheten.
På tross av at vi har det sånn, tar mamma seg av dere.
-La oss snakke om historien din. -OK.
For ni måneder siden begynte eksen å forfølge meg.
Han sparka inn døra, slo meg med en pistol og voldtok meg.
Som følge av det er jeg akkurat nå 32 uker på vei.
Da jeg var på sykehuset, hadde jeg to blåøyne og så helt for jævlig ut.
Urban League fikk meg inn på hotellet. Hadde ikke rett til noen form for støtte.
Kunne ikke få et sted å bo. Ble ikke ansett som hjemløs.
-Fordi du bodde på hotell. -Et hotell byrået betalte for meg.
De ordnet hotell i seks uker for oss.
Jeg var i stand til å betale for to uker på hotellet selv,
og så hadde jeg verken penger
eller noe sted å dra. Vi sov utendørs i tre dager.
Så kom jeg meg inn på et sted som het Center of Hope.
Der er det bare ett rom, og man sover på matter på gulvet.
Det fins ikke dusjfasiliteter.
Jeg lot som om vi var på leirtur.
Vi måtte være ute klokka 6,30 eller 7 hver morgen.
Uansett vær. Jeg ville ikke at barna mine eller noen andre skulle vite om det.
Derfor dro jeg til Safeway og skaffet dem noe å spise,
og så vaska jeg dem på toalettet.
Jeg tok dem med inn én for én for å vaske dem og børste håret deres.
Ville ikke at folk skulle glo på barna. Ville ikke reke gatelangs.
Så venta vi til biblioteket åpna, for biblioteket åpner klokka ni.
Dit kunne jeg ta med barna, for der var det varmt.
Og så kunne de spille TV-spill og se TV.
Da forsto de ikke at vi slet.
Det var det jeg gjorde hver dag.
Herregud.
Det er derfor jeg ikke vil være avhengig av noen lenger.
-Nettopp. -Det er jeg ikke med på en gang til.
Ta med dere sakene deres, folkens. Nå kommer de ned hit. De kommer.
Møtet er satt.
Sak 8A omhandler godkjenning av en resolusjon som tillater
at Department of Homelessness
oppretter Embarcadero SAFE Navigation Center.
Vi må sperre av området, alle leirplassene.
Vi fant for mange farlige stoffer.
Derfor har vi et team her ute nå, som fjerner alt sammen.
Vi må tillate herberger for hjemløse i alle nabolag i hele byen.
-Ta med alt. -John.
Få det ut. Ta iallfall med teltene og sakene.
Senteret med 200 senger vil fungere som en magnet,
tiltrekke seg massevis av hjemløse og være til skade for nabolaget rundt.
Hvor skal de dra, spurte jeg.
Det fins ikke noe sted å dra. Hvor skal de dra, liksom?
Jeg har aldri sett en borgermester trykke et prosjekt ned
i halsen på et nabolag der 95 % er motstandere av det.
TIL LEIE
Jeg ble nettopp kalt rasist
fordi jeg ikke ønsker dopbruk, dopsalg
og flere hjemløse i nabolaget vårt.
Det er nok mange som ikke ønsker seg slikt i egen bakgård.
Folk dør i forgården deres!
Det fins et bedre liv der ute, Patty. Det gjør det.
Du må bare tro på det og jobbe for det, ikke sant?
Jeg er bare én lønning unna å bo i teltet ved siden av deg, jenta mi, så…
Det kan skje alle og enhver. Ikke sant? Det kan det virkelig.
Sånn.
Hei.
OK.
INNTAKSROM
Hvordan planlegger du å bo?
Jeg planlegger å skaffe meg et hus og bli boende der.
Kan jeg få et sted å bo, forlater jeg helt klart dette herberget.
Da hadde jeg fått et bedre miljø rundt meg.
Da kunne jeg spist mer og dusjet mer.
Hver gang jeg får en leilighet, ender jeg alltid på gata igjen.
Akkurat nå vil jeg bare få meg en varebil, en stor en, eller en bobil.
Noe jeg eier selv, som de ikke kan ta fra meg, ikke sant?
Hjelper noen deg med å søke om et sted å bo?
Akkurat nå venter jeg. Jeg er under psykiatrisk behandling.
De hjalp meg med Section 8-adgang for å leie av private,
så nå venter jeg bare på at de gjør seg ferdig.
Har du andre mål du vil jobbe med?
Jeg vil få meg et eget sted å bo
og få gjort det jeg må for å vri hodet mitt vekk fra gatementaliteten.
Det er alt jeg kjenner, for å være ærlig.
OK.
Jeg vil virkelig bare
være stabil
og…
…ha familien rundt meg, sånn som før.
Jeg har alltid ønsket å komme meg vekk fra gata. Det har vært vanskelig.
Jeg prøver bare å ikke plage noen, være en byrde for noen.
Da politiet vekket oss og røsket oss opp og sa:
"Her kan dere ikke være."
Da sa jeg: "Jeg gjør det samme som dere."
Jeg pusser tennene. Jeg må spise.
Men for meg skjer alt på ulike steder.
Alle andre har det innendørs, alt på ett sted.
Men jeg gjør det samme som alle andre gjør.
Ikke noe annet.
Vi er alle i samme båt, og vi synker.
I byer med høye kostnader, som våre,
så når vi ikke ut til nok folk.
Hjemløsheten i Oakland har doblet seg på fire år. Doblet seg.
Det påvirker særlig noen miljøer.
Er du afroamerikaner eller har sittet inne, er sannsynligheten enda større.
Så kom covid-19.
Alle ser hjemløshetens flodbølge som er på vei,
siden ingen kan betale husleia, og fordi utkastelsesutsettelsene tar slutt.
Dette krever en annen innsats. Vi må møte dette som en krisesituasjon.
Hvordan kan vi sørge for at man har rett til et sted å bo i California?
Vi har mye å gjøre, men byer og kommuner klarer det ikke alene.
De hjerteskjærende historiene må
føre til dramatisk og nødvendig endring.
Hver eneste vei
Leder vekk fra meg
Ikke en eneste av dem
Fører meg hjem
Veiene hvisker ting Se hva som fins rundt neste sving
Så er det så rart at jeg vandrer på dem?
Alle steder jeg har vært
Roper på meg igjen
Flink jente.
I furutrærne Hører jeg den kalde vinden blåse
Hjertet mitt sier meg
At jeg er ubundet og fri, jeg
Og veien fortsetter
Og kaller på meg underveis
Kanskje et sted så fins det noen
Som venter med et smil
Og kanskje fins det der et sted
Jeg kan stanse og ta en hvil
Og kanskje skulle du være mer
Enn en rastløs sjel
Og det fins en vei å reise langs
Som fører deg hjem igjen
Men jeg skal reise videre
Se på daggryet
Helt til jeg kan hvile Min ensomme kropp
Og når dagen endelig kommer
Skal jeg aldri streife mer igjen
Da vil enhver vei jeg ser Føre meg hjem
Klar for å si natta, Luna?
Greit.
I morgen er det en ny dag.
Hva skal vi se på, Luna?
HVER ENESTE KVELD OPPLEVER OVER EN HALV MILLION AMERIKANERE HJEMLØSHET.
LÆR MER OG GÅ TIL HANDLING PÅ LEADMEHOMEFILM.ORG
Tekst: Fredrik Island Gustavsen