Downloaded from YTS.MX
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ЗА ОСТАННІ П'ЯТЬ РОКІВ ЛОС-АНДЖЕЛЕС, САН-ФРАНЦИСКО І СІЕТЛ
ОГОЛОСИЛИ НАДЗВИЧАЙНИЙ СТАН ЧЕРЕЗ БЕЗПРИТУЛЬНІСТЬ.
ЗЙОМКИ ВІДБУВАЛИСЯ В ЦИХ МІСТАХ З 2017 ДО 2020.
Сьогодні ми проведемо оцінку вразливості
для координації окружної програми відбору.
Я поставлю вам кілька питань про те, як ви стали безпритульним.
І кілька запитань, щоб зрозуміти,
як ви отримуєте необхідні речі й допомогу.
Деякі запитання можуть здатися занадто особистими.
Ми не хочемо вас бентежити. Просто ставимо всім однакові запитання.
Що більше ви розповісте, то краще ми зрозуміємо
ваше становище і потреби.
Гаразд, тоді почнімо.
Сер, із чим вам потрібна допомога?
Мені потрібне житло.
Квартира чи будинок.
Зараз мені найбільше потрібна психіатрична допомога,
і я шукаю житло.
Оце і все, якщо чесно.
Отримавши житло, я матиму базу, де робитиму все необхідне.
Як давно у вас нема даху над головою?
Уже десь чотири роки я без дому.
Чотири роки безпритульна.
У листопаді 2016 року брат поселив мене в хостел на кілька місяців,
але я не хотів обтяжувати його зайвим рахунком.
Тому почав ночувати на вулиці.
Я тут уже два роки. Занадто довго.
У вас є сім'я? Ви підтримуєте контакт?
Вибачте.
Медпункту сьогодні немає?
А що тобі треба? Пластир?
Зараз гляну, що маю в машині.
-Що ти зробив? Ударився? -Ні, заніс інфекцію.
Я вчора ходив у лікарню,
мені його знеболили, зробили надріз і прибрали гній.
Слухай, запитай в Зії.
-Вона з тобою ходила? -У неї є відео.
Круто, що ти з нею тусуєшся. Вона класна.
Так, точно.
Я зустрів її тут у вівторок.
І все?
-Так, я… -Чорт.
-Заради неї я готовий знайти житло. -Ого, чувак. Розумію.
-А вона серйозно налаштована? -Вона скерує мене у правильному напрямку…
Можете не робити цього біля душу?
-Дереку, що сталося? -Нічого не сталося!
-Так, і ти тут. -Я тут. Я завжди тут.
Що з ним не так?
ЗА ДОПОМОГОЮ ЗВУКУ І СВІТЛА
АУДІОЛІКУВАЛЬНИЙ ПРИЛАД РОЗСЛАБЛЯЄ, ВІДНОВЛЮЄ СИЛИ Й УВАГУ.
Пам'ятаєш ім'я орендодавця з трейлерного парку в Аризоні?
-Може, Бонні? -Так.
Дякую. Замовкни.
Ви почали… Ви працювали в іншому місці,
коли я вперше прийшла і побачила дівчат.
Я знову почала працювати, і все зійшло нанівець.
Бо щойно ви повідомляєте,
що заробляєте вдосталь, щоб оплатити оренду
і всі рахунки — бам! Прощавайте талони на їжу.
І раптом усі гроші, які ти відкладав на оренду,
ідуть на їжу.
-Так. -Бо яка потреба нагальніша?
Сита дитина сьогодні чи оренда через два тижні?
Я от нагодую дитину.
Це складна ситуація. Треба знайти вам житло.
Знаєте, що цікаво? Ви не…
Усе поступово ускладнюється, і ти просто звикаєш.
Ми виявили проблеми з охороною здоров'я і безпекою,
зокрема антисанітарію та загрозу захворювань,
а ще стрілянину, інші прояви насильства і злочинність,
які становлять небезпеку і для людей, які живуть у таборах,
і для місцевих жителів.
Саме тому ми зачищаємо такі місця.
Якщо територія велика і знадобиться більше людей,
вони в нас є.
Цього тижня ми були в 31 таборі в різних районах міста.
Поспілкувалися з 50 особами
і скерували 19 з них у притулки чи надали інші варіанти розміщення.
Гадаю, ресурси, які ви використовуєте —
це перші кроки у правильному напрямку,
спрямовані на пошук житла для цих безпритульних осіб.
Та попри те, що в нас уже чимало соціального житла,
ми не встигаємо за потребою.
БУЛЬВАР САНСЕТ
Дякую.
Як ви втратили житло?
Це довга історія.
Якщо чесно, усе почалося з терактів 11 вересня.
Після них я впав у глибоку депресію.
Основна причина в тому, що житло дуже дороге, особливо в Голлівуді,
і я не можу дозволити собі квартиру.
Я втратила роботу, не могла оплатити оренду,
співмешканці не зрозуміли й вигнали мене.
Інвалідність.
Ізолятор, в'язниця, зловживання речовинами,
проблеми із психікою і в сім'ї.
Просто всього потроху.
Я зробила камінг-аут як трансгендер на останньому курсі коледжу,
і моя сім'я від мене фактично відмовилася.
Я стала бездомною десь у 19 чи 20 років.
Якийсь час я жила з донькою.
А вже після цього опинилася тут…
у Union Rescue Mission. Так.
Ви нормально харчуєтеся?
Кілька разів здавалося, що в мене шлунок прилипне до спини.
Я не могла поїсти.
Я була голодна, але не мала ні грошей, ні їжі.
Не знала, де ту їжу дістати.
ЗГУЩЕНЕ МОЛОКО
Це ті, які зі знижкою по п'ять доларів?
-Чотири дев'яносто дев'ять. -Алілуя. Ідеально.
Я буду готувати дітям.
Це круто.
Я нагодую їх, смачно нагодую.
Разом двадцять шість доларів і п'ятдесят два центи.
Дякую. Гарного вам дня.
Дванадцять дев'яносто дев'ять. Здуріти.
Я навіть не подумав.
Знімай куртку. Треба її випрати.
Вона брудна.
Так. Треба все з неї дістати.
Завтра мені треба в школу.
-Заберу документи. -Я доперу завтра.
-Ні, до п'ятниці прати вже не треба. -Добре.
У суботу перед сном буде вечеря чи фільм?
Втомився?
Я виснажений.
Привіт, мамо.
Хотіла сказати, що ти станеш бабусею.
Ні, мені ще треба до лікаря, щоб підтвердити і все з'ясувати,
але швидше за все я таки вагітна.
Не знаю, мамо. Поговоримо про це пізніше.
Що тобі сказали?
«Подбай про себе. Знайдіть житло якомога швидше і живіть як сім'я».
ТУТ
ДІМ ТАМ, ДЕ ТВОЄ СЕРЦЕ
Усе, люблю тебе.
-Гаразд, до зустрічі. -Бувай.
Дзвони мені. Люблю тебе.
Майже люкс.
РОЗДІЛ ДЕВ'ЯТИЙ МЕМОРАНДУМ БОГА
Де ви зазвичай спите?
На другому поверсі є гуртожиток
десь на 160 жінок, бо там стоять двоярусні ліжка.
Як часто ви спите на вулиці?
Спала чотири ночі. Це було два роки тому.
Знаєте, де знайти душ і випрати речі?
Мені доводилося ходити в душ у готелях,
коли покоївки виходили з кімнати.
І…
Я робила так якийсь час.
Вибачте.
Ви відчуваєте страх чи небезпеку?
Мене ґвалтували, штрикали ножем, у мене стріляли,
збивали на авто — я багато через що пройшов.
Відколи ви бездомна, як часто на вас нападали чи били?
Нещодавно мене…
Десь чотири чи п'ять.
Ясно.
Як ти почуваєшся?
Приємно жити не на вулиці. От що я скажу.
Ти прокидаєшся, перевертаєшся, у тебе є свій туалет і все таке, так?
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
От поясни мені, Луїсе.
У тебе з'явилося житло, але за пів року ти знову будеш бездомним?
Так, бо оренда 700 баксів.
Я б мав продовжити договір, але не потягну.
Якщо ні, то тут доволі приємний клімат,
щоб ставити намет і розбирати його вранці.
Ні. Ми не повернемося.
-Ми занадто далеко для цього зайшли. -Так.
Як повернусь, то не з власної волі.
Що таке? Хочеш води?
Води?
-Дякую. -Хочеш? На.
Патті, ти спілкувалася з Анною?
Не знаю. Я намагаюсь забратися кудись, де мене не…
Усе добре.
Як його звати? Майк?
Так. Ясно.
Усе так погано? Ясно.
Гаразд.
Цей шрам від нього.
Ясно.
Нещодавно? Ясно.
Десь тиждень чи два тому.
-Коли я востаннє її бачила. -Так.
-Минулого разу. Ясно. -У неї був великий…
Де він? Він десь тут?
-Так, десь тут. -Усе добре.
-Сьогодні він ударив мене по обличчю. -Ясно.
-Колись він мене вб'є. -Знаю. Тобі треба тікати.
Привіт, я зараз у бухті.
У Патті тут неприємна ситуація з Майком.
Він знову її побив.
Поки я тут, ти не міг би з кимось домовитися,
щоб ми взяли її у притулок? Сьогодні. Вона хоче забратися звідси.
Що ви хочете на вечерю?
-Бекон, яйця і кукурудзяну кашу. -Картоплю!
-Бекон, яйця і кашу. -Таке їдять на сніданок.
Обійміть мене. Добре. Бувайте. Гарного дня в школі.
ПРИТУЛОК МАРІ РЕМОНТ
Ви від початку не розповідали
про те, що сталося. Лишили це в минулому.
Ви щодня ходите в магазин, хоча в нас тут є їжа,
щоб купити щось дітям і приготувати для них вечерю. Щовечора.
Бо я намагаюся зберегти сім'ю попри бездомність.
Хай би що сталося, мама завжди поряд.
Ясно. Тоді поговорімо про вашу історію.
Добре. Дев'ять місяців тому мене почав переслідувати колишній.
Він вибив двері, ударив мене пістолетом і зґвалтував.
Тому зараз я на 32 тижні вагітності.
У лікарні в мене були синці під очима,
я була побита,
і місцева організація Urban League поселила мене в готель.
Я не могла претендувати на допомогу.
Не могла стати в чергу на житло, бо не вважалась бездомною.
-Бо були в готелі. -У готелі, який оплатила агенція.
Вони заселили нас у готель на шість тижнів.
Я сама змогла оплатити ще два тижні,
а тоді в мене закінчилися гроші
і йти було нікуди. Ми три дні спали на вулиці,
і нас узяли в місце під назвою Center of Hope.
Це таке велике приміщення, де всі сплять на матрацах на підлозі.
Там не було де прийняти душ.
Тому я вдавала, ніби ми в поході.
Нам щодня треба було йти звідти о 6:30, 7:00.
У будь-якому разі доводилося йти.
Я не хотіла, щоб діти чи будь-хто про це дізнався.
Я ходила в супермаркет, купувала їм їжу
і купала їх у вбиральні.
Ми по черзі ходили в туалет, щоб я могла їх умити і розчесати волосся.
Я не хотіла, щоб на дітей витріщалися.
Не хотіла просто тинятися вулицями.
А потім ми чекали, поки о дев'ятій відчиниться бібліотека.
І я водила туди діток,
бо там тепло.
Вони могли пограти в ігри, подивитися телевізор
і не здогадувалися про те, в якій ми скруті.
Я робила так щодня.
Боже.
От чому я не хочу ні від кого залежати.
-Розумію. -Я так знову не зможу.
Народ, збирайте речі. Вони їдуть сюди. Вони їдуть.
-Порядок у залі. -Є.
Пункт 8А: запит на схвалення резолюції
про надання права Департаменту з питань бездомних
звести навігаційний центр SAFE в Ембаркадеро.
Ми оточуємо табір по периметру.
Виявлено багато небезпечних речовин.
-Ясно. -Команда зараз усе тут прибере.
Притулки для бездомних потрібні в кожному районі міста.
-Заберіть усі речі. -Джон.
Усі. Хоча б намети і всі речі з них.
Цей навігаційний центр на 200 ліжок стане магнітом,
який масово притягатиме безпритульних
і нашкодить прилеглим кварталам.
Я запитав у них: «Куди мені йти?»
Нам нікуди йти. Куди нам діватися?
Я ще не бачив, щоб мер так нав'язував
місцевому населенню проєкт,
коли 95% жителів виступають проти.
ЗДАЄТЬСЯ В ОРЕНДУ
Мене назвали расистом за те,
що я проти вживання і продажу наркотиків, та звезення нових бездомних у наш район.
Гадаю, мало кому сподобається бачити таке на подвір'ї.
У вас на подвір'ї вмирають люди!
Можна жити краще, Патті. Можна жити краще.
Треба в це вірити і працювати, розумієш?
Мінус одна зарплатня і я спав би в сусідньому наметі, тож…
Таке може статися з кожним. Розумієш? Це справді так.
ЕХО-ПАРК
Заходьте.
Гей.
Добре.
ПРИЙМАЛЬНЯ
Що думаєте робити з житлом?
Я думаю знайти дім і жити в ньому.
Якщо я отримаю житло,
точно піду з цього притулку.
У мене будуть кращі умови.
Я зможу більше їсти, частіше митися.
Знайшовши квартиру, я все одно щоразу повертаюся на вулицю.
Тож зараз я просто хочу знайти великий фургон чи трейлер —
який би належав мені, щоб його не могли відібрати.
Хтось допомагає вам знайти житло?
Зараз я чекаю. Я у програмі психологічної підтримки.
Мені допомагають отримати ваучер на житлову субсидію.
Я просто чекаю поки вони зроблять, що потрібно.
У вас є якісь інші цілі?
Якщо в мене буде житло,
я робитиму все, щоб припинити думати,
як безпритульна.
Але це все… Якщо чесно, я живу так усе життя.
Ясно.
Я дуже хочу
стабільності
і…
бути в сімейному колі, як раніше.
Я завжди хотів покинути вуличне життя.
Просто це важко.
Я не хочу нікого турбувати, не хочу бути тягарем.
І коли поліція нас будила і смикала:
«Вам тут не місце», —
я відповідав: «Я роблю те, що і ви».
Я чищу зуби, мені треба їсти.
Проте все в різних місцях.
А інші можуть зробити це вдома, в одному місці.
Я роблю те саме, що й інші.
Усе те саме.
Ми на кораблі, який тоне.
Особливо в дорогих містах, як наше,
ми не можемо допомогти всім,
а кількість безпритульних в Окленді за чотири роки зросла вдвічі. Удвічі.
Деякі спільноти особливо вразливі.
У афроамериканців і тих, хто відсидів,
вищі шанси лишитись на вулиці.
І, звісно, не забувайте про COVID-19.
Усі бачать, як насувається цунамі безпритульності,
бо ніхто не може оплатити оренду,
а мораторії на виселення добіжать кінця.
Тут потрібен інший масштаб дій,
як за надзвичайної ситуації федерального рівня.
Як гарантувати право на житло в Каліфорнії?
Роботи чимало, але міста й округи не впораються з нею самотужки.
Ці розпачливі історії мають стати
приводом для кардинальних змін.
Усі дороги скрізь
Біжать у далечінь
І жодна не веде мене додому
Дорога кличе дуже
Поглянь за ріг, мій друже
Хіба тут всидиш на місці, на одному?
У всі старі місця
Знову повернуся я
Хороша дівчинка.
Я чую, як дерева шелестять
І серце промовля
Ти вільна й безтурботна
А дорога мчить і зве мене рушать
І, може, десь тебе чекає тепла усмішка
А раптом є якийсь притулок для мандрівника
І, може, вічно тинятися не дано нікому
І є дорога, що веде урешті-решт додому
Та я рушаю зранку
Шукатиму світанки
Аж поки не впаду без сил додолу
Коли ж цей день настане
Тоді, певно, востаннє
Дороги приведуть мене додому
Готова спатоньки, Луно?
Отак.
Завтра буде новий день.
Луно, що будемо дивитися?
ЩОНОЧІ ПОНАД ПІВ МІЛЬЙОНА АМЕРИКАНЦІВ
СТИКАЮТЬСЯ З БЕЗДОМНІСТЮ.
ДІЗНАЙТЕСЯ БІЛЬШЕ І ДОЛУЧАЙТЕСЯ НА LEADMEHOMEFILM.COM
Переклад субтитрів: Ірина Кожанова