Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sidste skoledag.
I 1985 betød det ren lykke for en 15-årig.
Mit liv var ikke så let.
Det værste er ikke, at de store drenge jagter dig hver dag,
det er at blive fanget.
Kom her!
Kom her, små kvajhoveder!
Kom tilbage, røvhuller!
Kujoner!
Kom her, små kvajhoveder.
Kyllinger!
De håndbold-pikhoveder stopper ikke, selv ikke den sidste dag.
Næh.
Idioterne vil stjæle mine Nikes.
Hvad gør du med dine karakterer? Går om?
-De slår dig ihjel. -Jeg finder ud af det, Noguera.
Jeg må væk.
Min far bliver sindssyg med al den trafik.
Overbevis dem om, at du forbedrer karaktererne.
Ellers har jeg ingen venner næste år.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør, men det bliver efter sankthansaften.
Pis! De kommer!
Løb mod venstre, jeg tager højre.
Løb!
Skam dig!
Bølle!
Kujoner! Kom tilbage!
Kujoner!
Stop med at løbe, kyllinger.
Endelig er han her.
Må jeg køre nu?
Ja.
Mange tak.
-Du er altid den sidste, David. -Ja.
-Løb næste gang. -Men jeg løb, far.
-Ikke noget men! -Nej tak.
Kom nu, kør.
Hvert minuts forsinkelse er 30 ekstra i trafikken.
-Jeg har sagt det så tit. -Ja ja.
Vink til dine venner.
Opfør dig ordentligt.
Klar?
Ja ja.
Han har igen forsinket os.
Lad os køre.
Kom så.
Hold op med den dukke.
-Klar? -Den dreng.
-Kom nu, vejen er lang. -Med hovedtelefoner på
-i sin egen verden. -Kør.
Ikke tun igen, mor.
-Det stinker. -Nej, det gør ej.
Spis op, og klap i.
-Altid sur. -Du stinker.
Tun eller skinke er et fedt.
-Han er sær. -Hold bøtte, og spis.
NETFLIX PRÆSENTERER
Kør nu!
Det er, som om du vandt kørekortet i et lotteri.
Giv ham plads, skat.
OPTAGET
Lúa.
-Hvad? -Se, vi er i Galicien.
Bilen kan ikke klare det, så alle ud.
Stakkels gamle blikspand.
Forsigtig med dørene.
Hallo!
-Alt vel, bedstefar? -Vi kom hurtigt frem.
Kom her. Giv mig et…
Alt vel?
-Så flot. -Det har været en lang dag.
-Er I trætte? -Lidt.
Min søn.
Du maser mig!
Spiser du slet ikke?
-Jeg spiser. -Tak.
-Du ser mager ud. -Ja.
Ses senere, mor.
-Hvor skal du hen? -Ud med mine venner.
-Jeg har ikke set dem længe. -Vi er lige kommet.
Snak med dine bedsteforældre.
Lad drengen more sig.
Okay. Vær tilbage kl. 21.
-Okay. -På slaget.
Og svin dig ikke til.
Jeg er ikke taget på ferie for at vaske dit tøj.
-Okay. -Den dreng…
Præcis kl. 21.00, David!
Ja ja.
Min søn. Jeg har ventet…
Nej, jeg beder jer.
Vent!
Nej!
Nej! Slip mig!
Nej!
Jeg vidste, der var noget galt. Jeg tænkte:
"Hvor er de?"
Jeg kunne se dig bag et træ.
-Du så ham? -Det gjorde jeg.
Vi får altid ram på dig.
Nå, men hvad så?
Vi byttede kort. Pikhovedet har Carrasco,
og han vil ikke bytte.
Han er den sidste, jeg mangler.
Jeg bytter for Butragueño.
Jeg har sagt, at du ikke kan få ham.
Jeg bytter med kort, jeg har to af,
-som du ikke har. -Lad os se.
Har, har, har…
-Ikke det. -Nej.
-Så giv mig… -Nej, det vil jeg ikke.
-Giv mig bare det. -Nej.
Jeg fatter ikke, I stadig bytter kort.
-Det er for børn. -Nej.
Det er for samlere.
Hvad med de to og to stålkugler?
Kugler er for børn.
Du er dum, mand.
Hey…
Du har Daredevil-tegneserier.
-Maza, se. -Ikke røre.
-Rør den ikke. -Se, Daredevil.
-Lad mig se. -Vis os nu.
-Bare en. -Nej.
-Du har masser. -Jeg har købt dem, de er mine.
Du får lommepenge. Det gør jeg ikke.
Hvad kan jeg gøre?
Hvordan har din bror det?
Fint. Han er udskrevet fra hospitalet.
Han er træt af at være indenfor.
-Kommer han ud? -Jeg ved det ikke.
Det afhænger af, hvordan han har det, og hvad vi laver.
Værsgo. Tag den.
Seriøst, Garri?
-Altid så generøs, Garriga. -I høj grad.
Hold op med at beklage dig.
Jeg mener…
Hør, Maza…
Du er så smålig.
Hvor er Suso? Burde han ikke være her?
Han arbejder på familien Casebios' pool.
-Han har travlt. -Skal vi overraske ham?
Lad os forskrække ham.
-Ja. -Kom.
I med dig!
Hvad laver I?
-Sikke idioter. -Du arbejder ikke i morgen, vel?
Ikke hvis jeg er færdig i dag.
Jeg lovede min far det på hospitalet.
Hvordan går det?
De siger, det går bedre, men han er ikke vågnet endnu.
-Hvad skal vi lave i morgen? -Jeg har en idé.
-Ja? -Den her pige holder fest.
-En pige? -Et par bands spiller.
Har hun inviteret dig?
-På en måde. -Vent.
Hvad mener du? Vil du crashe festen?
Hun kan være med i vores slæng.
Hvad?
Vi er de eneste tabere, der ikke har piger i slænget.
-Hvad så? -Du er den eneste taber,
som vil crashe en piges fest og spørge:
"Vil du være med i vores slæng?"
Er du dum?
Hun kender mig. Vi går i samme klasse.
-Man må tage chancer. -"Tage chancer."
Jeg har en bedre idé.
-Vi bliver ude hele natten. -Og tager til festen.
Garriga, glem det.
Hvor vil du hen?
Op på bjergtoppen.
Vi står op klokken seks og kommer tilbage dagen efter.
Det lyder fedt, men jeg får nok ikke lov.
-Rodri! -Sig, vi alle tager med.
Siger jeg det,
-er svaret det samme. -Hvad?
"Hopper alle ud fra broen, gør du det så også?"
-Taber. -Pas på.
-Du gør det så let. -Du er et fæ.
Hvad vil du lave deroppe?
Campere.
Tænde bål og se fyrværkeri.
Udsigten er vild.
Er det alt?
-Er det din plan? -Ja.
Du vil tage hele vejen op på bjerget
-for en udsigt? -Det er ikke langt på cykel.
Men hvad ved du? Du bor i Alcorcón.
Fedt.
-Hvilken vej tager vi? -Gennem det skumle kvarter.
Hvad? Ikke tale om.
Ikke der.
Det skumle kvarter er virkelig skummelt.
Vi har aldrig været der. Hvordan ved du det?
Ja.
Det ved jeg ikke.
-Er det på grund af planterne? -Hvilke planter?
Nej, det er noget andet.
Jeg er her hele året og er træt af altid at gøre det samme.
Hvad er der med planterne?
Ikke noget.
De siger, at hvis man på sankthansaften før solopgang
drikker saft fra disse planter,
helbredes man for alt.
Men det er bare en myte.
Min far kalder det Jordens ånde.
-Jordens ånde? -En gammel kone
-fra landsbyens opspind. -Det er det ikke.
Det er et magisk øjeblik en gang om året.
Men vil I ikke med, gør vi bare det sædvanlige lort.
Jeg gider ikke det samme lort.
Lad os gøre det.
Jeg skal være færdig.
I morgen kl. 6.00 hjemme hos Maza.
Perfekt.
Pis! Jeg må gå, gutter.
Du når det. Du er en raket.
Kom i morgen.
Ja!
Kommer din bror?
Ingen anelse. Han kom hjem i går og skal tilbage om ti dage.
Sig, han skal komme. Vi har ikke set ham længe.
Det gør jeg.
Ud, jeg skal blive færdig.
Garriga!
Plask ikke, jeg er lige blevet tør.
Hvad så?
-Hilser du ikke? -Lad mig være!
Vi skal lade ham være.
Lad ham være.
Hvad så, flotte fyr?
Du har ikke sagt, du var på besøg.
-Skrid. -Hvad så, knægt?
Vil du ikke hænge ud? Kom nu.
Træd i pedalerne!
Lad mig nu være!
Se mig!
Så hurtigt!
Ja!
Fart på!
Prøv at cykle lige så hurtigt som os.
Fart på!
-Sådan. -Kujoner!
Kom så, knægt!
Hurtigere!
Kom her, knægt.
Jeg fik ham.
De omringede mig
og skubbede mig i søen. Jeg forsøgte at komme væk,
men de var for mange. Det er alt.
Hold op med at grine.
Far.
Sikke en historie. Hvad forventer du?
-Du faldt i en mudderpøl. -Nej!
Hvordan har du gjort det?
Du er snavset. Klæd dig om.
Kom nu, du hørte din mor.
Og du kan spise i køkkenet.
-Hvad? -Og du ser ikke tv.
-Hvorfor? -Bums.
-Du er en bums. -Straf ham ikke.
-Det går hurtigt af. -Bedste, sig ikke det.
Lyt til bedste, det er unfair.
Jeg bliver altid jagtet.
Håndboldfyrene og nu de stoddere.
-Hvad ellers? -Det er ikke min skyld.
Det er den Sioux. Han er som pesten.
Nu er det "Sioux"?
Jeg troede, det var stoddere. Beslut dig.
Sikke et opspind.
-Det er ikke opspind. -Du lyver.
Ved du hvad? Ingen dessert.
-Hvorfor? -Og du klapper i nu
eller går lige i seng uden aftensmad.
Gå så.
Få det tøj af.
Den dreng…
Han er snavset.
Helt ærligt.
Hvem vidste, der var indianere i landsbyen?
-Du var værre. -Æblet falder nær stammen.
-Jeg var en engel. -Klart.
Mor.
Jeg går i seng.
-Fint. -Okay.
-Er du træt? -Ja.
-Naturligvis.
I morgen tager vi til Susos sankthansaften.
-Vi holder fest og sover der. -Fint.
Hvem skal med?
Det sædvanlige slæng.
Jeg vil gerne med, for Suso har det svært på grund af sin far.
-Stakkels dreng. -Ja.
-Ja.
Det er virkelig hårdt.
-Du kan godt tage med. -Tak, bedstefar.
Men ring ved frokosttid.
For at give livstegn.
Det gør jeg.
-Godnat. -Nat.
Godnat.
-Godnat. -Sov godt.
-Godnat. -Nat nat.
-Det er ham. -Vi får se, hvor længe han holder.
Ja.
Hvem sagde, jeg sov, kære?
Hvad er der sket?
-Sioux havde nær dræbt mig. -Hvad?
Hvad gjorde han?
De stoddere omringede mig og skubbede mig i søen.
-Tvillingerne. -Hvad så?
-Álvaro! -Hej!
Hvordan går det?
Godt?
Hvad så?
-Alt vel? -Hej, Rodri.
Går det godt?
-Ja, og du? -Fint. Som altid.
-Alvarito! -Garri!
-Alt vel? -Ja, og du?
Hvad så?
Susiño!
-Hvad så? -Hvordan går det?
-Fint. -Alt okay her?
-Ja. -Alt vel?
Ja, som altid. Ser jeg ikke sådan ud?
-Hvor skal vi hen? -Til templerne, som altid.
-Ja. -Kom.
Hvor sagde du, du ville være?
Hos dig.
Hvad?
Jeg sagde, jeg var hos dig.
Garri, hvorfor griner du?
Sæt, de ringer?
Det skal nok gå.
Min far tager aldrig telefonen.
Jøsses.
Hvad sagde I to?
At vi skulle over til Garri.
Havde vi sagt hos dig, havde Álvaro ikke fået lov.
Det burde vi have aftalt på forhånd.
Ringer en forælder, hænger vi alle på den.
Jeg er glad for, du kom med.
Hvordan går behandlingen?
Det er det samme lort som altid.
Jeg får noget, der skal kurere mig,
men det angriber alt i kroppen, både godt og skidt.
Så får jeg to uger til at komme mig, og så forfra.
Hvordan har din far det?
Ingen ændring.
Han er ikke vågnet siden faldet fra Bujáns' tag.
Han skal nok vågne.
Det håber vi.
-Han er stærk. -Totalt.
Måske får jeg held, hvis jeg rører skaldepanden.
Ved du, hvad jeg tænkte på?
Hvad?
Da jeg fik mæslinger,
måtte ingen af de kyllinger besøge mig.
Men du kom, så vi kunne være syge sammen.
Husker du den måned?
Om jeg husker den?
Spørg mine forældre.
De blev rasende.
Det var en uvirkelig måned.
Det var fedt.
Pas på hovedet.
Sådan.
Videre, Garriga.
Klap i, Suso.
Sikke en masse støv.
Skub til bunden.
Nedefra.
-Vent på mig. -Tre, to, en.
Det ser ikke godt ud.
Det er okay.
Tag den, og vi cykler til stenbruddet.
Nej, ikke der. Der er alle stodderne altid.
Et andet sted.
Jeg vil ikke berøves eller bankes.
-Hvorfor skulle de banke dig? -Ja, Garri?
Jeg er ikke bange for dem.
Det bør du være.
Dem i mit kvarter berøver mig altid.
De tager altid alt bortset fra det her lorteur.
-Det er et helligt sted, band ikke. -Undskyld.
-Jeg tror, de hørte min far. -Hvad sagde han?
Han sagde, at hvis uret blev stjålet,
fik jeg et nyt med lommeregner.
De tager det ikke. Jeg tilbyder dem det endda,
-men de tager det ikke. -Hvad?
Hørte stodderne, hvad din far sagde?
Så må din far være en stodder.
I dit kvarter er selv stodderne kræsne.
Ja, mand.
De prøvede med mig, men jeg kan karate
og sparkede dem i nosserne. Nu lader de mig være.
Sparkede du dem?
-Jep. -Ikke karaten igen.
Hvad er der galt? Det brune bælte i år.
Du er fuld af lort.
-Hvad? -Hold op med at bande.
Undskyld. Men jeg tror ikke på det.
Jeg har aldrig set det.
-Nej? -Slå mig eller noget.
Er du sikker?
Gør en karateting.
-Er du sikker? -Ja.
-Så kom her. -Maza…
-Jeg rejser mig ikke. -Jeg har sagt,
at sensei forbyder os at vigte os med vores kunst.
-Ja ja. -Jeg har sagt det.
Ja.
-Blærerøv. -Det passer.
-Fupmager. -Álvaro bakker mig op.
Ind med hænderne.
Tre, to, en.
Altid sammen!
Ti selv stille.
Kom.
Hvad skal vi købe i Gorriona?
-Twinkies? -Nej, Wagon Wheels.
Ja! Og dem med kokosnød, de er de bedste.
-Dem kan ingen lide. -Jeg kan.
Køb, hvad I vil. Jeg giver i denne weekend.
Sådan.
Det er chokolade.
Cheetos!
-Cheetos… -Suso, det her er farligt.
Ikke noget med at putte noget i lommerne.
Jeg kender dig.
Det var kun en gang, bare nogle Cheetos.
Kun en gang.
Ja ja, kun en gang.
Skal I spille fodbold?
Ikke i dag. Vi har planer for sankthansaften.
Vi skal campere.
Suso…
Hvorfor siger du det? Sig det ikke til nogen, María.
María siger det ikke.
Vel?
I livet må man ofte se og høre og tie stille.
Andre gange må man se og høre og sige noget.
Men ofte behøver man hverken se eller høre.
-María… -Så hold mund.
María, har du Astronauter, Freaky Foots eller Draculaer?
Kig på plakaten. Vi har det, der ikke er overstreget.
Men det hele er streget ud.
Vi har kun i skiver.
Til 25 eller 50.
Halvtreds.
-Vi har ferie. -Ja!
Du ser ud til at klare dig godt.
-Lad os se. -Vi hjælper.
-Forsigtigt. -Lad os åbne.
God idé at tage i bjergene. Udsigten er skøn.
Men der er en stejl del. Den kan være vanskelig.
-Leder I efter blomsten? -Ja, blomsten, der helbreder alt.
Den er ikke let at finde.
Og virkningen varer ikke ved, så I skal skynde jer.
Jeg drak af den som barn, og se mig. Jeg er stærk som en okse.
Men undgå det forladte kvarter.
Det er to ekstra timer.
Det sagde jeg til Suso, men han er opsat på det.
Så skummelt er det ikke.
Nej, Suso, men undgå det.
Visse ting skal ikke ses.
Se bare. Selv hun siger det.
Det er et kæmpe stykke.
-Wow! -Det er mindst 100 pesetas.
Det tror jeg ikke. Jeg tager aldrig fejl med skiverne.
Værsgo.
-Mor jer. -Tak.
-Tak, María. -Slå jer løs, men hold hovedet koldt.
Brug altid sund fornuft.
Bare rolig.
Jeg har aldrig set María skære så stort et stykke.
Hun har aldrig set en døende dreng.
Hvor længe var du der?
På hospitalet?
Tre måneder i træk.
Og med min kommen og gåen er det halvandet år nu.
Du er i alle tiders form.
Min far har ligget i koma i en måned.
Vi har det slemt derhjemme.
Først har man håb, fordi lægerne siger,
at han vågner,
men dagene og ugerne går, og…
…nu siger de ikke noget.
Da de opdagede, at jeg havde kræft,
vidste de, at jeg havde fem procents chance for at overleve.
Alle løj for mig.
De opførte sig, som om alt var normalt, men jeg kunne se, noget var galt,
og at det ikke gik så godt, som de sagde.
Men Albert, en fantastisk fyr, jeg mødte på hospitalet,
sagde noget, jeg altid vil huske.
Lykke findes ikke, kun det at være glad hver dag.
Og i sidste ende må man i livet lære at miste, hvad man har,
hvad man har opnået.
Og siden da lever jeg fuldt ud, Suso.
Man skal tilbringe hvert sekund, som var det det sidste.
Man skal gøre det for sin familie. Man skal også arbejde for dem,
men fremfor alt må man passe på sig selv.
Lev dit eget liv, Suso.
Okay?
Stoddernes samlingspunkt.
Det er deres område. Vi kommer ikke igennem.
Karatedreng, er du klar?
-Undskyld, Suso, men… -Maza…
Jeg har sagt mange gange, at jeg ikke starter slagsmål.
Godt så. Vi smutter udenom.
Vi kan cykle gennem den lille landsby.
Og nå frem næste måned? Nej.
Nej. Suso. De fik fat på mig i går, og det var nok.
Det er en enkel plan.
De er intet uden deres knallerter.
Vi skærer benzinrørene over og stjæler tændrørene,
så stikker vi af og farvel.
Nej, Rodri har ret. Lad os cykle udenom.
Garriga, din tøsedreng.
Taber vi fatningen nu, så lad os tage hjem.
Suso. Jeg er hurtigst, jeg skærer rørene over.
Og sådan er det.
Stodderne trænger til en lærestreg.
Okay, men går du ned, gør jeg også.
Du kan ikke gå alene.
Det var min idé.
Det ved jeg, men du går ikke alene.
Se, jeg har det fint.
Hold op! Du går ikke alene.
-Du kan selv holde op. -Er du dum?
Du kan blive svimmel, det ved du.
Gør du det, gør jeg det.
Du ved, jeg er hurtigere.
Jeg siger bare, at jeg går med.
I går begge og basta. Hvad er I for tvillinger?
-Nemlig. -Giv mig alt fyrværkeriet.
-Hvorfor det hele? -Det hele.
-Giv mig det hele. -Hold nu op!
Det er for at aflede dem.
Og når det eksploderer, spæner vi.
-Perfekt. -Kom.
-Kom så. -Kom.
Tag tasken med.
Åbn den rigtigt.
Vent.
En T-shirt.
Tag dem alle, Garriga.
Vi vil aflede dem, ikke dræbe dem.
Næsten færdig.
Fyren er bare en pralhals.
-Tja… -Du er i nærheden af arbejdet…
Det er lige ved siden af.
Kors! Hvad fanden?
-Fart på. -Afgang!
Kom.
Så I nogen?
Noget sprang i luften.
Den er ødelagt.
-Så I noget? -Noget sprang sgu i luften!
Pis!
Det er knægten fra i går.
Afgang!
Fart på!
-Afgang! -Hvad er der galt?
Hvad er der galt?
Den starter ikke.
-Den vil ikke. -Heller ikke her.
Og de andre to?
-Afgang! -Virker den?
Tag en anden knallert!
Hold den her. De må fandeme ikke slippe væk.
Afgang!
Hvorfor var I så langsomme?
-Og var det dynamit? -Et års lager af fyrværkeri.
Start den!
Hvad sker der?
Ja! Mand!
Fang dem!
-Skar I ikke alle over? -Ikke tid.
-Jeg manglede en. -Hvad gør vi?
-Overlad det til Rodri! -Hvad?
-Er du ikke god til boomerang? -Ja!
-Nej. -Jo.
Nej. Jeg øver mig på coladåser.
-Det er ikke det samme. -Så øv på ham.
-Han kan dø. -Godt.
Klap i, Garriga!
-Du dræber ham ikke. -Jeg er ude.
Unger, kom her.
Kom så!
Kan du huske, hvad han gjorde ved dig?
Du må give igen.
-Rodri, kom nu. -Nu!
-Vi afleder ham. -Okay.
-Kom tilbage. -Afsted!
Kom tilbage, hvis I tør!
Afsted!
Kom tilbage!
Hold ud!
-Hvad nu, hvis han ikke… -Hold ud!
-Han fanger os, Suso. -Hold ud!
Nu!
Hey!
Kør.
Suso!
Kør.
Kom så!
-Rodri, kom nu! -Lad os komme væk!
Rodri, løb!
-Jeg har ham. -Fart på.
Rodri, bag dig!
-Hold op med at spille klovn. -Kom nu.
-De er bag dig. -Fart på.
Få fart på!
Rodri, kom nu.
Lad os komme væk.
Jeg slår dig ihjel.
Jeg får fat på dig, din lille lort.
Se at komme væk!
Jeg tværer dig ud.
Kom tilbage.
Kom her.
Jeg finder dig.
Rodri!
Du gjorde det!
-Afgang! -Lad os gå derned.
Kom nu.
-Sikke et kast! -Vores helt!
Sikke et kast!
-Rodri! -Her er vores helt.
Kors.
-Hvad? -Det var uvirkeligt.
-Hvordan gjorde du? -Jeg kastede og ramte.
Hvor kom den præcision fra?
Jeg sigtede efter hjulet.
Men du ramte ham.
-Hvad gør det? -Du ramte ham.
-Pyt da. -Nu vigter du dig.
Fanger de os nu, slår de os ihjel.
De kommer ikke efter os. De er bange.
-Hvad med fyrværkeriet? -Hvad?
Sådan begyndte det.
Det var fedt. Du vil også være helt.
Jeg siger bare, at man skal ære den, som æres bør.
Min cykel var som ny.
Kan vi reparere den i den næste landsby?
Nej, ingen svinkeærinder.
Din far køber en ny til dig.
Jeg vil ikke have en ny.
Tager vi til landsbyen,
-undgår vi det kvarter. -Ikke igen.
Vi dropper ikke det skumle kvarter.
Vi når ikke frem i tide.
Til hvad, de der planter?
Hvad vil du med det lort?
Du kan da være ligeglad.
Jeg er træt af, at du hundser med mig.
Jeg var nær død og mistede mit fyrværkeri.
Du har nok mere. Du har altid to ting af alting.
Jeg har i det mindste noget med, fattigrøv.
Hvad sagde du?
-Suso! -Hvad sagde du?
-Hvad fanden sagde du? -Suso!
Jeg gør det for min far, der ligger i koma.
Forstår du ikke det?
Og I kan gøre, som I vil.
Selvfølgelig var det for hans far.
Det vidste jeg ikke.
Selv jeg vidste det.
Du har kvajet dig.
Det kunne jeg ikke vide.
Jeg troede, hans far havde det fint.
Det var klart…
-Álvaro! -Gutter!
Skaf vand!
-Vand og hans jakke! -Kom nu.
Hey!
-Álvaro! -Maza.
-Her er vand. -Lad ham drikke lidt.
Drik lidt.
-Er du okay? -Drik det.
Vi skal have ham i ly.
-Lad os finde ly. -Slap nu af.
Kom så.
Kom.
Kom, Álvaro.
Undskyld, pikhoved.
Det er okay, røvhul.
Tak, fæhoved.
Selv tak, skovl.
Og jeg er ikke en fattigrøv.
Jeg ved det. Og jeg har ikke alt.
Gid jeg havde, men nej.
-Vi kører om kap. -Kom.
GÆSTER ER VORES VENNER
Se hendes ansigt.
En økse. Løb!
Jeg sagde, det var en dum idé at stjæle hendes lagen.
Får hun fat på os med den økse, er vi færdige.
Er det huset?
-Hvad nu? -Hans far faldt ned fra husets tag.
-Pis. -Løb, Garriga!
-Afsted! -Kom nu!
Spiser vi her?
Nej, vi tager en pool-crawl og spiser i huset.
Lad os tage til vandfaldet.
Hvad er en pool-crawl?
Vi gjorde det sidste år, mens du lå på hospitalet.
Suso har bygget fire pools med sin far, og vi svømmede i dem, en efter en.
Kom med den.
Det har du aldrig fortalt.
Jeg ved ikke…
Du skulle ikke føle dig udenfor.
Jeg går nok glip af en del.
Næh.
Vi gør aldrig noget særligt her på stedet.
Rodri, jeg er ikke idiot.
Den pool-crawl lyder fed.
-Svømme hus efter hus. -Det er fedt.
Skal vi gøre det?
-Okay. -Vi begynder ved vandfaldet.
Nej, vandfaldet er hundekoldt.
-Vær ikke en kylling. -Kom nu.
Tre, to, en!
Kom nu!
Kom ud af min have.
Banditter!
Det er privat ejendom!
Hold jer væk fra mit svømmebassin, skiderikker!
Næste gang tilkalder jeg politiet.
Hvad er det?
Hvad?
Det er til dig.
-Jeg sværger… -Maza.
-Hvad? -Hunden havde nær fanget dig.
Selvom den fangede den mig, ville den ikke have bidt.
Hvorfor ikke?
Fordi mester har fortalt, hvordan vi kontrollerer energier.
Før I griner, så hør efter.
Koncentrerer I jer fuldt ud og ved, den ikke gør noget,
og ser I den i øjnene, kan I kontrollere det.
Hold op.
Seriøst. Kigger I den i øjnene, gør den ikke noget.
Maza, jeg var skeptisk før, men nu…
-Endnu mere. -Ja.
-Det passer. -Du er sådan en taber.
Nej, I får se.
Omsætter jeg det til praksis en dag, får I se.
Vi får se.
-Pis. -Hvad nu?
-Jeg må ringe til min far. -Pis.
Er her en telefon, Suso?
En indenfor.
-Hvordan kommer jeg ind? -Det vindue står åbent.
Du klatrer op, og du er inde.
Ikke tale om.
-Hvordan skal jeg gøre det? -Brug søjlen.
-Er det ikke lidt højt? -Nej.
-Gør det. -Vær ikke en kylling.
-Tro på mig. -Kom nu.
Ellers bliver far sur.
Garriga, mand.
I fremtiden er der trådløse telefoner.
Vi vil kunne ringe overalt.
-Hvad? -Hvem er han?
-Idiot. -Hvordan det?
-Jeg har læst det i et videnskabsblad. -Kors…
-Forskeren Garriga. -Ja…
Er du forsker?
Vi vædder. Falder han?
-Nej. -Jeg holder med Garri.
-Jo, han gør. -Nej.
Se ham nu.
-Han er der næsten. -Kom nu, Rodri.
-Skaf noget at drikke. -Ja.
Der er et skab fyldt med flasker.
Seriøst?
Kom med whisky.
-Rodri… -Kom med whisky.
Og franske kartofler.
Og is, tak, tjener.
-Ja. -Og popcorn.
-Sådan. -Han er inde.
-Ja. -Jeg vandt væddemålet.
Han skal komme tilbage.
Han er inde.
Ja.
Jeg troede, han klokkede i det.
Hej, bedstemor. Må jeg få far, tak?
Okay.
Han tager garanteret ikke noget med.
Jo.
Kommer han med noget, er det en tom whiskyflaske.
Og han kommer vaklende.
Jeg ved, det intet koster at ringe.
Jeg glemte at give dig mine karakterer i morges.
Du får dem i morgen.
Okay.
Ja, far.
Jeg elsker dig. Farvel.
Drenge!
Her er han.
-Pis! -Sådan!
Jeg er ikke ekspert,
-men jeg tror, at det er alkohol. -Lad os smage.
-Ja. -Tag den første slurk, Rodri.
-Jeg kan lugte det herfra. -Kom nu.
-Gør det. -Det vil smage godt.
-Det lugter skønt. -Kom nu.
Skøn lugt.
Sådan.
Nemlig.
-Ja! -Er det godt?
-Hvad er der galt? -Svækling.
Det er klasse.
På min skole skal vi gøre, som præsten siger.
-Hvad mener du? -Vi får straf.
Tre urene tanker er to uger uden messe.
-Er det ikke en præmie? -Nej!
Min far inddrager mine lommepenge.
Okay.
-Det er noget andet. -Ja.
Hvad med at lyve?
-Trosbekendelse. -Trosbekendelse?
Tæerne peger ned, bøjede knæ…
Tre, to, en.
Sådan.
Fedt, ikke?
Hvis I så sensei…
Tre, to, en.
Vi kunne tage til festen?
-Kors… -Landsbyen er tæt på.
-Vi kan alle vinde. -Jeg har sagt,
at den pige giver dig urene tanker.
Jeg vidste, du ville sige det.
Pis! Jeg kan ikke!
Træk til, Garriga!
Mine hænder flænses.
Kom nu!
Kalder alle dig Maza?
Nej, de fleste kalder mig Dani.
-Dani? -Ja.
Det er kun jer, der kalder mig Maza.
Hvorfor kalder I mig Maza og ham Álvaro?
Hed I begge Maza, ville det forvirre.
Ikke?
Jøsses…
Alle tre. Kom nu!
Løb!
Garriga, nej!
Garriga!
Garriga, nej!
Maza.
Maza, rejs dig.
Op med dig.
Væk Garriga.
-Kom nu. -Hvad?
-Væk ham. -Hvad sker der?
Få fat på Garriga.
-Hvad er der? -Klap i.
-Rejs dig op, Garriga. -Lad mig være.
-Kom nu. -Klap i.
-Kom nu. -Hvad er der?
Hvad sker der?
-Hvad sker der? -Det ved jeg ikke. Se.
-Hvad er der? -Klap i.
-Hvad? -Er det ikke bare fugle?
Hvad er det?
Lav ingen lyde. Ti stille!
-Kan du se noget? -Der er ingenting.
Vi skal væk!
Fart på!
Afgang!
Løb, Álvaro!
Hey, venner!
Den vej.
Skyd!
Fang dem!
Skyd dem.
Møgsvin!
Hvor skal I hen?
Kom nu! Denne vej.
Fart på!
Kom nu!
De kommer.
Gør det!
Kom nu.
-De kommer. -Afgang!
Skyd dem.
-Stop! -Møgsvin!
-Ram dem. -Skyd.
-Hvad laver du? -Jeg er løbet tør for hagl.
Du er uduelig, Rødtop.
Vi får fat på jer, møgunger.
Klip din manke, dit hundehoved!
-Skidespræller! -Tag et bad!
Det er rart herude.
-Rødtop, dit fjols. -Fjols.
-Du kan ikke engang skyde! -Taber!
-Røvhul. -Behårede røvhuller!
Hav en dejlig dag.
-Beklager knallerterne. -Tabere!
-Vi ses. -Skal jeg klippe manken for dig?
Jeg bløder!
De har skudt Rodri.
-Hvad? -Pis!
-Hvornår ramte de dig? -Lad mig se.
-Hvornår var det? -Hvad er det?
-Du skal sys. -Du skal ikke kigge.
-Ikke tale om. -Du skal sys.
I syr mig ikke.
-Ikke tale om. -Vi må gøre noget.
-Rør ikke, Maza. -Hvad skal vi bruge?
-Rør ikke. Kig ikke. -Se den vej.
-Jeg har min Rambo-kniv. -Hvad laver du?
-Hvad? -Fjern den.
-Nej, den har nål og tråd. -Giv ham det.
Garriga, for fanden da.
For helvede…
Hør her, Rodri.
Selvfølgelig må vi sy det.
Kom nu.
-Jeg har syet en ko engang. -Nej!
Nej! Det er ikke en ko!
Jeg har en rolig hånd fra karate.
-Jeg kan gøre det. -Okay.
-Men hurtigt. -Hør her, Rodri.
Sensei har vist os det.
Tænk på energierne.
-Koncentrerer du dig, gør det ikke ondt. -Nej.
-Du syr mig ikke. -Hør her.
Syr jeg det ikke, går der betændelse.
Og bliver det betændt, er det farvel til benet.
-Så lad mig gøre det. -Stol på ham.
Det gør ikke ondt, vel, Maza?
-Lidt. -Kun en lille smule.
-Nej… -Bid i det her, og se væk.
Bid.
-Bid. -Og se væk.
-Du kan godt. -Bid, og se væk.
-Forestil dig Mazas ben. -Det går hurtigt.
Vi ramte en.
Godt.
På tre.
-Vent. -Det vil gøre lidt ondt.
Gør det langsomt.
-Klap i. -Koen beklagede sig ikke.
-Hold ud. -Du kan godt.
Langsomt.
Det er let.
-Hvad laver du? -Pis! Det gør ondt.
-Selvfølgelig gør det ondt. -Stop!
Du og din karate.
-Giv mig nålen. -Hvad?
Karate, min bare røv!
De unger er komplette idioter.
Nej, det er mit ben, mit ansvar. Stop.
Det er nok!
Enten kommer I,
eller også ryger jeres kære cykler i vandet en efter en.
Hvad?
-Vores cykler? Nej! -Ikke vores cykler!
-Vær nu ikke dumme. -De bluffer.
Jeg tæller til ti.
Og vi begynder med din, fede.
Nej. Ikke tale om.
Begynd med hans, den er ældst.
Ja ja.
Din er først, tykke.
En.
Lad os sejle tilbage.
-Han kaster den i. -To!
Tag den.
-Tre! -Hvorfor?
-Hold nu op! -Det er bare en cykel!
Lad os undskylde.
Pyt med den. Det er en cykel.
-Min er splinterny. -Garriga, sæt dig ned.
-Fuck det! -Se!
-Fedes cykel!
Se, hvor den flyver.
Og nu til nummer to.
Kom så, Rødtop.
Vi kaster dem alle i
en efter en.
Se!
Det er min Rødtop.
-Sådan, Rødtop. -Det er kun cykler.
-Sejler vi tilbage, er vi døde. -Hvad nu?
Jeg vil have en til i vandet.
En til.
-Hjælp ham. -Nej.
Hvad nu, unger?
-Nej! -Endnu en i.
Sæt den ned.
Se!
Den blå er forsvundet. Hvad nu?
Kom nu.
-Den sidste. -En til.
Den sidste.
Kom så!
God svømmetur, møgunger!
Der er ikke flere cykler.
Skiderikker!
Hvad gør I så?
Hvad vil I gøre?
-Karate… -Fjern det, og hold bøtte.
Lad mig være. Klap i.
Vi klapper alle i.
-Rolig hånd… -Klap i, sagde jeg.
Energier…
Vi sejler til modsatte bred.
Vi ses snart igen, drenge.
Det lover jeg jer.
-Hvor står vi ud? -Ved klippen.
Jeg slukker for motoren, og vi bruger hænderne.
Drej nu.
Ja ja.
Pas på. Stop.
Grib fat i grenen.
Nej, klippen.
Nej, den anden side.
-Vi kan ikke komme op her. -Jo, vi kan.
Forsigtigt, hold fast.
Du holder der.
Det her er det skumle kvarter. Vi går stille og roligt.
Vi går ned her.
Ja.
Er det en baby?
Er her ingen?
-Suso. -Suso.
-Gå ikke ind. -Suso.
-Hvad laver du?
Hvad fanden?
Gå ikke ind.
-Vi får problemer. Jeg ved det. -Ja.
Suso…
Lad os gå.
Álvaro.
Nej.
-Álvaro… -Stop.
Álvaro.
-Hun er død. -Jeg er gået.
-Garriga. -Hvad?
-Gå ikke. -Nej. Hun er død.
-Hun er død. -Nej. Altid sammen.
-Så lad os alle gå -Altid sammen.
-Hun er død. -Hun er død.
-Vi må gå. -Bliv her.
-Vi må gå. -Skeen.
-Hun er død. -Stille.
-Hun er død. -Nej.
Álvaro, hvad laver du?
Hvad laver du?
Tag den ikke op.
Álvaro.
-Efterlad babyen der! -Álvaro.
-Hvad laver du? -Kom nu.
-Hvad fanden laver du? -Álvaro…
Hvad fanden?
Du er en idiot.
-Vi går. -Nej, læg babyen tilbage.
-Hold den her, Garriga. -Vi går.
-Klamt. -Tag den.
-Vi går. -Denne vej.
Lad os stoppe her.
-Ja. -Jøsses.
Forsigtigt…
Giv mig flasken.
Okay.
Men bare lidt.
Værsgo.
Og her er skeen.
Gør den ren.
Gør den helt ren.
Åbn den, og giv hende lidt.
Åbn den, og hæld lidt heri.
Bare lidt.
Sådan.
Vil du have lidt?
Kan du lide det?
Jeg troede ikke, det var sådan, vi fik en pige med i slænget. Det er sejt.
Ja.
Men bør vi ikke tage hende til politiet?
Hvis hendes mor ikke er død, får vi problemer.
Vi tager hende ikke til politiet.
Hun ender i en plejefamilie eller på institution.
-Ikke tale om. -Hvad gør vi så?
Vi kan ikke tage hende med op på bjerget. Vi bør gå tilbage.
Vi går ikke tilbage.
Vi tager hende med og så til hospitalet.
Vi bør lægge hende tilbage.
Vi kan ikke passe en baby.
Jeg ved kun, de skal drikke jævnligt.
Tænk nu, hvis moren ikke er død, og det bare så sådan ud.
Og vi stjal babyen.
Maza, moren var død.
Vi så hende.
Selvom hun var i live, hvad er det så for et liv?
Et lorteliv, men det giver os ikke ret til at tage hende.
Vi passer på hende, som vi passer på hinanden.
Om du vil det eller ej.
-Okay? -Det er nok.
Hun er en af os, og vi passer på hende.
-Er alle okay med det? -Ja.
-Ja.
Maza?
Det er et rod.
Jep.
Hun skal have et godt navn.
-Esperanza. -Hvad fanden?
-Esperanza? -Hvad?
Det er et dumt navn.
Jeg havde en tante med det navn.
Hun havde overskæg.
Jeg sværger. Det kradsede.
Og hun lugtede gammelt.
-Du lugter gammelt. -Hold op, Garri.
Det er perfekt, Álvaro.
Esperanza.
Vi må videre.
Pak sammen, og lad os gå.
Lad os ikke spilde tiden.
Kom så.
-Pak skeen ned. -Værsgo.
Så går vi.
Tror du, han har ret i, at planten helbreder?
Hvorfor spørger du?
Hvis det virker, kan den måske gøre mig klogere.
Så jeg ikke dumper igen.
Mine forældre ved det ikke.
-Hvad? -Hvor mange?
Se her.
Hvor mange er det?
-Bestod han? -Kors.
Det er vist en ny rekord.
-Uha. -Dumpet i syv fag.
Wow!
Du har overgået dig selv.
-Og anmærkningen her? -Nej.
-Jo. -Lad være.
Hør her.
"Jeg anbefaler, han går klassen om. Han skal have alt fortalt to gange."
Han er på nakken af mig.
Ja.
Han kalder dig dybest set dum.
Det kan du ikke vise dine forældre.
Det ved jeg. Hvad gør jeg?
-Forfalsk dem. -Hvordan gør jeg det?
Kan du din mors underskrift?
Find den et sted, og efterlign den.
-Så behøver du ikke vise dem det. -Glem ham.
Han er dum.
Du skal bare gøre som mig. Bliv syg.
Du kender karaktererne, jeg fik.
De var ret dårlige.
Nu får jeg topkarakterer. Et dødt barn dumper ikke.
Gider du godt stoppe med det?
-Hvad? -Vi ved alle, du er syg,
men du minder os om det hvert femte minut.
Jeg er ligeglad. Det er faktisk sjovt.
Man kan høre det én gang.
Men at høre det dagen lang er ikke sjovt.
Prøv at blive syg, så ser vi.
-Ja? -Ja.
-Ja.
-Hvad? -Jeg håber, vi finder planten,
så du kan sluge den, røvhul.
Sker der noget, kan jeg se mor og fars ansigter for mig.
Når de ser på mig, ser de dig.
Det er det, der vil ske.
Hvad nu?
Nu er det ikke så sjovt at joke om din sygdom?
Jeg pisser i bukserne af grin.
Maza…
Álvaro…
-Er alt okay? -Ja.
-Jep. -Er I sikre?
Ja.
Tvillingerne er lidt anspændte. Vi bør tage til festen.
Ikke igen.
Kom nu, Suso, vi har gået hele dagen.
Vi er udkørte.
Vi bør slappe af og more os lidt.
Vi skal hen til planten før solopgang.
Og vi kan ikke tage en baby med til fest.
Vi har tid nok.
Bare lige kort.
Og vi kan give babyen chokolade.
Vi bør skaffe mælk.
Du bliver ved med den fest.
-Du ved, pigen ikke vil ænse dig. -Det ved jeg,
men man må tage chancen.
Lad os tage til fest.
-Kom nu. -Vi kan gå den vej.
-Ja. -Danse lidt.
-Hvis I vil… -Danse lidt.
Kom nu.
-Hvor langt er der? -Ti minutter.
Ti minutter?
Det er tæt på.
-Jeg kan få fat på mælk. -Ja! Lad os gå.
-Ja. -Kom så.
-Og vi kan også skide. -Skide?
Nej. Vi vil passe ind, ikke få huset til at stinke.
Okay, du kan danse lidt, men når jeg siger til, går vi.
-Ja. -Okay, Garri?
Tak, Suso, du er gud.
-Pas på babyen. -Kom så.
Vi skal til fest.
-Du ved godt, at det er den korteste nat? -Ja, sankthansaften. Hvorfor?
For du sagde ti minutter, og der er gået 40.
I den fart når vi det ikke.
Álvaro, jeg vil snakke med min bror.
-Jeg er… -Hvad er der?
Undskyld, jeg råbte ad dig før. Det var forkert.
Det er okay.
Du…
Jeg er bange.
Jeg er bange for ikke at kunne
tilbringe flere dage med dig.
For at miste dig.
Det kan jeg ikke klare.
Det er okay.
Bare rolig, Dani.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker dig så højt, Álvaro.
Jeg er bange for at miste dig.
Det er okay.
Se ham gå.
Manner.
Tænk, hvis vi ikke var kommet?
Du har slæbt rundt på alt det.
-Man må tage chancer. -Ja.
Og skide, ikke?
Vi er på vandretur.
-Så skid i skoven. -Garriga.
Hvad er planen med pigen?
Jeg siger hej, hun lugter til mig…
Jeg stjal min fars aftershave, og reklamen siger,
at piger går helt grassat.
-Jeg efterlader min duft. -Det er ligegyldigt, om vi skider.
-Ikke noget med at skide. -Vi efterlader duft.
-Ikke tale om. -Så husker de os.
-Ikke noget med at skide. -Idiot.
Forsigtigt.
Han reder sit hår.
Hvordan ser jeg ud?
-Perfekt. -Lad os se.
Du styrer helt vildt.
-Flot. -Folk vil vende sig.
-Hvad med Esperanza? -Hvad gør vi med hende?
-Rodri, tag rygsækken. -Rygsækken?
-Skal hun i Garris rygsæk? -Ja.
-Åbn den. -Læg hende i.
-Jeg holder vagt. -Forsigtigt.
Der kommer nogen.
Labre laver.
-Du. -Hvad?
Koncentrer dig.
-Forsigtigt. -Kom nu.
-Kom nu. Klar? -Sådan.
Kom.
Jeg skaffer Esperanza mælk, og så smutter vi.
-Okay. -Garriga?
-Ja. -Hør på mig.
Når du ser hende, så kys hende.
-Stol på mig. -Kysse hende?
Jeg har aldrig kysset nogen.
Jeg har kysset tre piger. Bare husk: "Store nosser."
-"Store nosser." -Store nosser.
Hvad fabler han om?
Ved du ikke det?
Taktik! Når du skal til at kysse hende,
gør du sådan med munden og siger: "Store."
-Store. -Præcis.
Og når du stikker tungen ind, siger du: "Nosser."
-Stikker tungen ind? -Selvfølgelig.
-Hvad fabler du om? -For fanden da.
-Fis. -Du skal bruge tungen.
-Nej! -Hvad fanden, Garriga?
Okay…
-Hvor er køkkenet? -Der.
Suso, du skider ikke. Seriøst.
Bare skid.
Kan I se noget derovre?
-Uha. -Det var satans.
Hvad?
Hvem er det?
Hvor er hun, Garri?
Det er hende i lyserødt.
Hun er pæn.
-Ja. -Ja.
Gør, som jeg sagde.
-Store nosser. -Kom så, Garri.
Vi går.
Hun kan lide musikken.
Hvis man kan kalde det musik.
Spiller du ikke guitar?
-Gør det. -Ikke guitaren.
-Lad os få noget at drikke. -Ja.
Jeg er sulten.
-De er tvillinger. -Er de?
-Det har jeg lige forstået. -Hun så på dig.
-Tja… -Gavtyv.
Garriga, de lægger an på din pige.
-Det er nu. -Du skal angribe.
-Ikke nu. -Så gør jeg.
Gør vi ingenting?
-Nej. -En skaldepande charmerer.
Sådan, Garriga!
Fantastisk!
Majestætisk!
Flot!
Det er min ven.
Garriga!
Fortsæt!
Du er fantastisk!
Fantastisk!
Du gik i min klasse, ikke?
Jo, Garriga.
Barriga, hold op med at slå på trommer som en gal,
ellers ringer naboerne til mine forældre, og festen er forbi.
Det er "Garriga", men "Barriga" er også okay.
-Jeg stopper. Undskyld. -Okay.
Du skal rejse dig op.
Okay.
Garri, det er okay.
Du var god.
Jeg finder Suso.
Lad os komme væk.
Suso.
-Barriga. -Ja?
Undskyld, jeg var så ubehøvlet.
Jeg ved godt, du hedder Garriga. Jeg drillede bare.
Det er helt i orden.
Har du taget bad i aftershave?
Nej. Jeg mener…
-Jeg bruger ikke aftershave. -Nej?
-Jeg tog lidt på. -"Lidt"…
Hørte du det?
Det lød som en baby.
Det er vist en kat i løbetid.
Ja ja, jeg…
-Her stinker. -Nej. Eller jo, lidt…
Lidt? Det er fælt. Det må være badeværelset.
-Rocío! -Hvad?
Hvad?
Altså…
-Jeg har noget at sige… -Hvad?
Det er…
-Det er… -Hvad?
At være sammen med dig i dag
er det bedste, der er sket for mig længe.
Og du er den sejeste pige i klassen.
Og…
Jeg ville vaske mig i 20 liter aftershave for dig.
Og…
Var jeg ikke en kylling, ville jeg kysse dig.
Du har aldrig kysset en pige, vel?
Store nosser.
-Hvad? -Ikke noget, jeg…
Nej, aldrig.
Gutter!
Hvad så?
Garriga kom i mål!
-Med hvem? -Rocío.
-Virkelig? -Hende i lyserødt.
Hvad laver du?
-Det er Sioux. -Sioux?
-Stodderne fra byen. -Stoddere?
Ja, de vil slå mig ihjel.
-Hvem vil slå dig ihjel? -Stodderne, Sioux…
Men…
En skaldet og en fed…
-Nej? -Skal du stå i midten?
Hey, hey!
Sioux!
Pikhoveder!
Løb!
-Løb! -Små skiderikker!
Stop.
Tror I, et slæng som jer kan klare et slæng som os?
Hvad vil I?
Ikke spilde mere tid. Hvem tager jeg?
-Du og jeg… -Nej!
-Vil du slås? -Nej, Álvaro.
-Jo. -Nej.
-Jo.
-Ikke den syge dreng. -Syge dreng.
Hvis idé var det at ramme dig med en boomerang?
-Ham vil du slås med. -Jeg slås ikke med dig.
Jeg smitter ikke, slap af.
Måske ikke, men hele byen ved,
at du ikke lever sommeren over.
Du er en bondeknold.
Stoddernes leder. Hvad så?
Er han skidebange nu?
-Jeg er ikke bange. -Bange for en kræftsyg.
Det ved du, jeg ikke er.
Som sidste år, da du kom til svømmepølen
med din rædde familie.
Tal ikke om min familie!
-Jo. -Det gør du ikke.
De så mig og holdt sig væk.
-Kyllinger. -Tal ikke om min familie.
Hører du mig?
I er kyllinger, der får en syg dreng til at slås.
Se på mig, skaldepande.
Se dig. Du lugter af død. Ækelt.
Luk sylten! Ved du, hvad der er ækelt?
Dig, der spiller barsk. Og hvorfor?
For at skræmme folk. Du er et nul.
Hellere skaldet end svenskerhår.
-Og jeg er ikke døende. -Hold dig væk.
Jeg har et godt liv, takket være dem og min familie.
De passer på mig.
Jeg er ikke lukket inde på hospitalet.
-De elsker mig. -Bliv der.
Ikke som dig, ingen elsker dig.
-Hvad er der galt? -Hold dig væk.
Jeg er bange for at dø, men jeg dør ikke alene, fordi…
Hvad fanden!
Maza!
Du rører ikke min bror!
-Forstået? -Okay.
Forstået?
-Maza, drop det! -Forstået?
-Jeg har forstået det. -Forstået?
-Rør ham ikke! -Maza.
Hører du mig?
-Ja! -Godt så.
-Lad os være i fred. -Kom, vi går.
Støt dig til mig.
Forsigtigt. Tag den anden side.
Rør mig ikke!
Hvad glor I på?
I er nederen!
Forsigtigt med Álvaro.
Sænk farten, I går for hurtigt.
Langsomt.
Forsigtigt.
Er du okay, Álvaro?
Jeg har det bedre nu.
Vi bør tage hjem.
Ja.
Nej, vi skal have blomsten til din far.
-Vi skal finde den. -Men du er svag nu.
Nej, jeg er ej.
Altid sammen.
Lad os få fat på blomsten.
Tak.
Giv mig en slurk.
Værsgo.
Den Sioux ville slå dig ihjel.
-Godt, vi havde Maza, hva'? -Jep.
Vi bliver ikke inviteret til fest igen.
Vent nu lidt.
Måske ikke dig, men mig…
-Ja ja. -Sejrherren.
Skal vi campere herude, må vi lave bål.
Ja.
-Og hoppe over det. -Selvfølgelig.
-Tre gange og ønske noget. -Det gør vi.
-Nu, Garriga! -Tre, to, en.
Det brænder.
-Kom nu! -Hop!
De siger, at alt, man smider i bålet
sankthansaften, siger man farvel til.
Lad os sige farvel til alt.
Hvad vil du gøre?
-Wow! -Pis!
Man må tage chancer.
-Sådan! -Vores Rodrigo!
Sikke en fyr!
-En legende! -Det er min Rodri.
Men hvorfor?
Hvorfor ikke?
-Hvad fanden? -Vildt.
-Selv Esperanza mister mælet. -Hvad sker der?
Se hende!
Sikke en dag, hva'?
Den bedste dag i mit liv.
Den var ret god.
Min bror bankede Sioux' leder.
Og jeg smadrede hans ansigt.
-Og mit fyrværkeri. -Ja, Garriga.
Fyrværkeri…
-Og vi drak vores første whisky. -Også det.
Og vi har en pige i slænget.
Og jeg kyssede en pige.
-Ja. -Fedt!
Vellykket mission.
-Hun kyssede dig, taber! -Ja.
-Rækkefølgen ændrer ikke resultatet. -Ja.
Hvor fik du det fra?
Ulig dig bestod jeg matematik.
Når din far opdager dine karakterer…
Nej, jeg har det hele under kontrol.
-"Under kontrol." -Man må tage chancer.
-Nemlig! -Rodri!
Sådan, Rodri.
Det er okay, Esperanza.
Det skal nok gå.
Når vi finder blomsten, tager vi dig på hospitalet.
Og så får du en ny familie.
Men indtil da tager vi os af dig.
Suso.
Kom her.
Jeg kommer.
Væk Garri.
Garri.
Vågn op.
Kom her.
-Hvad? -Hvad sker der?
Giv mig det.
Maza…
Hvad er det?
Det er…
Maza…
Hvad?
De skærer Álvaros arm af om ti dage.
-Hvad mener du? -I måtte ikke vide det.
Han ville have en sidste tur.
Hver aften måler jeg for at se,
om den er blevet større eller mindre, eller om kemoen har virket.
Og den er altid 43 centimeter.
Så sig ikke noget. I måtte ikke vide det.
Det er derfor, han er så nærtagende.
Dør han?
Indtil videre skærer de bare armen af.
Hold tæt.
-Bare rolig. -Vi siger ikke noget.
Tag den.
-Tag den, Rodri. -Den er kold.
Du må ikke knække den.
Álvaro, tag dem, Maza giver dig.
-Har du flere? -Ja.
Lidt flere.
Put dem i, Álvaro.
Pas på. Tab ikke nogen.
Hvad gør vi?
Skal vi hver tage en slurk, inden din far får den?
-Er det okay? -Selvfølgelig.
-Hvem begynder? -Mig.
Vent.
Vi bør give vores del til Álvaro. Han har brug for styrke.
-Er alle enige? -Ja.
Ja.
-Er I sikre? -Totalt.
-Ja, mand, drink. -Drik.
Mange tak.
Vi skal have Esperanza på hospitalet.
-Hvor langt er der? -Mindst tre timer.
Til fods.
Vi kan ikke gå i tre timer med Álvaro i den tilstand.
Med Álvaro hvordan?
-Jeg kan sagtens. -Sikker?
-Ja. -Vent…
Jeg har fået en idé.
-Gå ind. -Vi venter her.
Lad os gå.
Tag hende.
Esperanza…
Farvel, Esperanza.
PAS PÅ HENDE. HUN HEDDER ESPERANZA.
Far, vi har noget med til dig.
Hjælp mig, Maza.
Jeg blev færdig med familien Casebios' pool.
Jeg gjorde, som du sagde.
Det ser godt ud.
Mor er hård ved mig.
Hun gør det for dig.
Sådan ville du have det.
Vi mundhuggedes altid.
Skændtes altid.
Men jeg er ligeglad, far.
Jeg elsker dig så højt.
Og jeg vil ikke…
…at du forlader os.
Du siger altid, at naturen er klog.
Vi har givet dig en trylledrik.
For jeg ved ikke…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre uden dig.
Du skal blive hos mig.
Jeg kan ikke gøre det her alene.
Vær nu sød…
Jeg beder dig.
Far…
Jeg beder dig.
Vær nu sød.
Jeg beder dig.
Far…
Drenge, det er mig her.
Det bliver svært at overgå i år.
-Ja. -Det ser ikke godt ud.
Og, Álvaro, ikke noget med at dø.
Bare rolig, Garri. Ikke tale om.
Jeg er stærk som en okse nu.
Det bliver svært at overgå, men jeg er sikker på, vi kan.
Og når vi fortæller din far det, flipper han ud.
-Totalt. -Helt sikkert.
Ind med hænderne.
-Alle sammen. -Álvaro?
Altid sammen.
Altid sammen!
Kom her.
Verdens bedste slæng.
Er vi gået?
Vi må hellere komme afsted.
-Ja. -Nej, vent.
Hvad?
Ikke tale om.
Hvad er det?
Seriøst, Garri?
Kun den ene gang, Maza-san.
Mange tak.
Vent.
Vulture er til dig.
-Lad os se ham. -Tak.
-Bytter I kort, seriøst? -Bare denne ene gang.
Selvfølgelig.
Jeg må køre traktoren tilbage.
-Ses. -Garri, hav det godt.
Farvel, pas på dig selv!
-Rodri. -Álvaro.
Næste sankthansaften
-har du bedre karakterer. -Ja.
Ses, drenge.
Smut.
Nej, mand.
Okay, drenge.
Farvel.
-Hav det godt. -Også dig.
Farvel.
-Farvel. -Vi ses i Alcorcón, Suso.
-Ja. -Farvel.
Hør her, Rodri,
du behøver ingen trylledrik. Du er en god fyr.
Min far siger: "Intelligens er en gave, og venlighed er et valg."
Hør.
Den er til dig.
Det bedste er, at jeg kommer tilbage.
Vi har et mundheld, vi siger til slette mennesker,
for du skal ikke finde dig i andres lort.
Okay?
Skråt op.
-Sig du det. -Skråt op.
Skråt op, højere.
-Skråt op! -Skråt op!
Skråt op!
-Fortsæt. Skråt op! -Skråt op!
Mor og far…
jeg må tale med jer.
Tekster af: Maria Kastberg