Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Viimeinen koulupäivä.
Vuonna 1985 se tarkoitti 15-vuotiaille silkkaa iloa.
Minulla ei ollut niin helppoa.
Pahinta ei ole se, että isot pojat jahtaavat joka päivä,
vaan se, kun jää kiinni.
Hei! Tänne!
Älkää menkö, kusiaiset!
Takaisin, paskiaiset!
Raukkikset!
Tulkaa tänne, kusiaiset!
Nynnyt!
Käsipallomäntit eivät jätä rauhaan viimeisenä päivänäkään.
Eivät niin.
Ne idiootit veisivät Nikeni.
Mitä teet arvosanojen kanssa? Uusitko?
Sinut nirhataan. -Keksin jotain, Noguera.
Minun pitää päästä pois.
Isä saa hepulin ruuhkan takia.
Sano niille, että parannat arvosanoja.
Muuten olen kaveriton ensi vuonna.
En tiedä vielä, mitä teen. Vasta juhannuksen jälkeen.
Voi paska, taas!
Mene vasempaan, minä menen oikeaan!
Äkkiä!
Häpeäisitte!
Öykkäri!
Raukkikset! Tänne!
Raukkikset!
Pysähtykää, nynnyt!
Hän tuli vihdoin.
Voinko lähteä liikkeelle, herra?
Voit.
Kiitokset.
Tulet aina viimeisenä, David. -Tiedän.
Juokse ensi kerralla. -Minähän juoksin.
Älä väitä vastaan. -En halua.
Nyt lähdetään.
Minuutin viive tietää puolta tuntia ruuhkassa.
Olen sanonut tuhat kertaa. -Joo, joo.
Vilkuta kavereillesi.
Näytä jotain tapoja edes heille.
Valmiina?
Joo.
Taas myöhässä hänen takiaan.
Lähdetään.
No niin.
Anna sen nuken olla!
No niin. -Voi tuota poikaa.
Meillä on pitkä matka. -Kuulokkeet korvilla.
Omissa maailmoissaan. -Aja.
Taas tonnikalaa.
Se haisee. -Ei haise.
Syö ja ole vaiti.
Mikään ei kelpaa. -Haiset!
Ei tonnikala, ei kinkku.
Outo tapaus. -Ole vaiti ja syö.
NETFLIX ESITTÄÄ
Liikettä!
Taisit saada ajokortin arpajaisista.
Päästä hänet läpi.
VARATTU
Lúa.
Mitä? -Katso, ollaan Galiciassa.
Auto ei jaksa vetää ylös. Kaikki ulos.
Vanha kosla parka.
Varokaa ovia.
Hei!
Terve, vaari. -Matka taittui nopsaan.
Tulehan.
Mitä kuuluu?
Oletpa komea. -Oli pitkä päivä.
Väsyttääkö teitä? -Vähäsen.
Voi, poikani.
Sinä rikot minut!
Etkö syö ruokaa?
Syön minä. -Kiitos.
Näytät kyllä laihalta. -Niin.
Heippa, äiti.
Minne olet menossa? -Ulos kavereiden kanssa.
Ei olla nähty aikoihin. -Tulimme juuri.
Juttele isovanhempiesi kanssa.
Antaa pojan pitää hauskaa.
Yhdeksältä syömään.
Ei minuuttiakaan yli.
Äläkä likaa vaatteita.
En tullut lomalle pyykkäämään.
Selvä. -Tuo poika!
Tasan yhdeksältä, David!
Joo, joo.
Odotin teitä kovasti.
Ei! Älkää!
Odottakaa!
Ei!
Päästäkää minut!
Ei!
Arvasin, että juonitte jotain.
Mietin, missä olitte.
Näin sinut puun takaa.
Niin varmaan. -Näin minä.
Höynäytämme sinua aina.
Mikä meininki?
Vaihdoimme kortteja. Paskiaisella on Carrasco,
eikä hän vaihda sitä.
Minulta puuttuu vain se.
Vaihdan Butragueñoon.
Sanoin jo, etten anna sitä.
Valitse joku, jota minulla on kaksi.
No, näytä ne.
On jo, on jo…
Tätä ei. -Ei.
Vaihdetaan. -En halua.
Vaihda nyt. -En.
Vaihtelette vielä kortteja.
Kersojen hommaa. -Ei.
Olemme keräilijöitä.
Saat nämä ja kaksi marmorikuulaa.
Nekin ovat kersoille.
Olet toope.
Sinulla on Rompetechos-sarjiksia.
Maza, katso. -Älä.
Älä koske siihen. -Rompetechos.
Näytä. -Anna nyt.
Yksi vain. -En.
Sinulla on paljon. -Ostin ne itse.
Sinä saat viikkorahaa, minä en.
Ei voi mitään.
Miten veljesi voi?
Hyvin. Pääsi sairaalasta.
Häntä tympii olla sisällä.
Voiko hän tulla? -En tiedä.
Riippuu voinnista ja siitä, mitä teemme.
Saat tämän.
Oikeasti?
Aina niin antelias Garriga. -Tosiaan.
Älkää valittako.
Katso tätä.
Olet tosi pihi.
Eikö Suso ole tullut?
Hän laittaa Casebion uima-allasta.
Painaa töitä. -Mennään yllättämään hänet.
Säikäytetään kunnolla.
Joo. -Mennään.
Veteen!
Mitä te teette?
Olette ääliöitä. -Ethän ole huomenna töissä?
En, jos tänään tulee valmista.
Lupasin isälle sairaalassa.
Miten hän voi?
Kuulemma paremmin, mutta ei ole vielä herännyt.
Mitä tehdään huomenna? -Minä tiedän.
No? -Eräällä tytöllä on bileet.
Tytöllä? -Siellä soittaa bändejä.
Kutsuiko tyttö sinut?
Tavallaan. -Hetkinen.
Tavallaan? Aiotko mennä kuokkimaan?
Otetaan hänet porukkaan.
Mitä?
Olemme ainoat luuserit, joiden porukassa ei ole tyttöjä.
Mitä siitä? -Sinä se luuseri olet.
Luulet, että voit mennä kuokkimaan bileisiin -
ja pyytää tytön porukkaamme.
Oletko tyhmä?
Hän tuntee minut koulusta.
Pitää ottaa riskejä. -"Riskejä."
Minulla on parempi idea.
Ollaan koko yö ulkona. -Niin, mennään bileisiin.
Anna olla jo.
Minne mennään?
Vuoren päälle.
Pitäisi herätä kuudelta ja palata seuraavana päivänä.
Kuulostaa hyvältä, mutta en taida päästä.
Älä. -Sano, että kaikki tulevat.
Ei se auta.
Vastaus on aina sama.
"Jos kaikki hyppäävät sillalta, menetkö perässä?"
Luuseri. -Varo.
Teet siitä helppoa. -Nuija.
Miksi haluat vuorelle?
Retkeillään.
Tehdään nuotio, katsotaan ilotulitusta.
Sieltä on tajuton näköala.
Ai niin vai?
Sellainen suunnitelma? -Niin.
Haluat kiivetä sinne näköalan takia?
Se ei ole pyörällä pitkä matka.
Mitä sinä siitä tietäisit? Asut Alcorcónissa.
Toope.
Miten sinne mennään? -Häijyn paikan kautta.
Mitä? Ei käy.
En suostu.
Se häijy paikka on tosi häijy.
Emme ole edes nähneet sitä. Mistä tiedät?
Totta.
Niin, mutta silti.
Kasvien takiako? -Minkä kasvien?
Ei. Se on eri juttu.
Olen täällä ympäri vuoden. En jaksa tehdä aina samaa.
Siis mitä kasveja?
Ei mitään.
Kuulemma jos juhannusyönä -
juo niiden kasvien mettä,
se parantaa kaiken.
Se on vain myytti.
Isä sanoo sitä "maan henkäykseksi".
Maan henkäys? -Vanhan kansan juttuja.
Kyläläisten. -Eikä ole.
Se on taikahetki kerran vuodessa.
Jos ette halua, tehdään sitä samaa vanhaa paskaa.
En halua samaa vanhaa.
Mennään vain.
Lopettelen täällä.
Nähdään aamulla kuudelta Mazan luona.
Hyvä.
Hitto, minun pitää lähteä.
Ehdit kyllä. Olet raketti!
Tule aamulla!
Näin on!
Tuleeko veljesi?
En tiedä. Hänen pitää palata sairaalaan kymmenen päivän päästä.
Pyydä ainakin. Ei olla nähty aikoihin.
Selvä.
Nouse. Minulla on töitä.
Garriga!
Älä loiski. Kuivasin juuri.
Mitä kaveri?
Etkö moikkaa? -Menkää pois!
Poika käskee mennä pois.
"Menkää pois!"
Mitä jätkä?
Et kertonut, että olit tulossa.
Häipykää! -Mitä?
Etkö halua hengailla? Älä ole tuollainen!
Anna mennä!
Polje!
Antakaa minun olla!
Katsokaa minua!
Mikä vauhti!
Jee!
Vauhtia!
Aja yhtä kovaa kuin me.
Vauhtia!
Sillä tavalla! -Raukkikset!
Anna palaa, poju!
Vauhtia!
Katsopa, poika.
Nyt lähtee.
He piirittivät minut.
Työnsivät järveen. Yritin pakoon,
mutta heitä oli monta. Niin siinä kävi.
Älkää naurako!
Isä.
Melkoinen tarina. Mitä odotit?
Kaaduit rapakkoon. -En!
Mitä ihmettä sinä teit?
Vaihda vaatteet.
Menehän. Tottele äitiäsi.
Ja saat syödä keittiössä.
Mitä? -Ei telkkaria.
Miksi? -Hamppi.
Olet hamppi. -Älä nyt.
Se lähtee pesussa. -Älä sano noin.
Uskokaa mummia. Se on epäreilua!
Minua jahdataan aina.
Käsipallokundit ja nyt ne hampit.
Mitä muuta? -En ole syypää.
Se sioux vainoaa minua.
Vai että sioux?
Eivätkö he olleet hamppeja?
Lasket melkoista luikuria.
Enkä. -Valehtelet.
Et saa jälkiruokaa.
Minkä takia? -Ja suuta pienemmälle.
Muuten et saa ruokaakaan.
Ala mennä.
Riisu nuo vaatteet.
Voi tuota poikaa.
Aivan loassa.
Älä nyt.
Vai on kylässä intiaaneja.
Olet pahempi. -Poika on tullut isäänsä.
Minä olin enkeli. -Niin varmaan!
Äiti.
Menen nukkumaan.
Selvä.
Väsyttääkö? -Joo.
Väsyttää. -Tietysti.
Menemme huomenna Suson luo.
Vietämme juhannusta ja olemme yötä siellä. -Mukavaa.
Keitä tulee?
Normaali porukka.
Haluan mennä, koska Susolla on ollut rankkaa isänsä takia.
Niin tietysti. -Poikaparka.
Niin, tosi rankkaa.
Saat toki mennä. -Kiitos, vaari.
Soita lounasaikaan.
Joo. -Ilmoita meille.
Minä soitan.
No niin, hyvää yötä.
Hyvää yötä.
Hyviä unia.
Hyvää yötä.
Tuossa hän on. -Saa nähdä, kauanko hän kestää.
Niin. Voi sentään.
Kuka sanoi, että nukun, kulta?
Mitä tapahtui?
Sioux melkein tappoi minut eilen.
Mitä hän teki?
Hampit työnsivät minut järveen.
Kaksoset! -Terve!
Álvaro! -Hei!
Mitä kuuluu?
Terve.
Mitä jätkät? -Hei, Rodri.
Miten menee?
Entä itselläsi? -Aina hyvin.
Alvarito! -Garri!
Meneekö hyvin? -Joo, sinulla?
Miten menee?
Susiño!
Miten menee? -Mitä kuuluu?
Mitäs tässä. -Kaikki hyvin?
Miten vointisi?
Hyvä kuten aina. Enkö näytä siltä?
Minne mennään? -Temppeleille kuten aina.
Selvä. -Lähdetään.
Minne sanoit meneväsi?
Teille.
Eikä!
Sanoin meneväni teille!
Garri, mitä naurat?
Mitä jos he soittavat?
Ei se haittaa.
Isä ei koskaan vastaa puhelimeen.
Voi kiesus.
Mitä te sanoitte?
Että menemme Garrille.
Álvaroa ei olisi päästetty teille.
Nämä jutut pitäisi sopia etukäteen.
Jos jonkun vanhemmat soittavat, jäämme kiinni.
Kiva, että pääsit.
Miten hoito sujuu?
Sitä samaa paskaa.
Saan jotain lääkettä,
mutta se vetää rapakuntoon, koska se ei erota hyvää pahasta.
Toivutaan kaksi viikkoa, ja taas sama ruljanssi.
Miten isäsi tilanne?
Sama.
Ei ole herännyt pudottuaan Bujánien katolta.
Hän herää varmasti.
Toivotaan.
Hän on vahva. -Todella.
Hieron kaljuasi, jos se toisi onnea.
Kiva. -Arvaa, mitä muistin.
Mitä?
Kun sain tuhkarokon,
nuo nynnyt eivät saaneet tulla käymään.
Sinä tulit, ja sairastimme yhdessä.
Muistatko sen?
Ai muistanko?
Kysy vanhemmiltani.
He olivat raivona!
Se oli älytön kuukausi.
Tosi siistiä.
Varo päätäsi.
No niin.
Vauhtia.
Pää kiinni.
Kauheasti pölyä.
Työnnetään.
Alta.
Odottakaa. -Kolme, kaksi, yksi.
Ei hyvältä näytä.
Se on kunnossa.
Lähdetään louhokselle.
Ei sinne. Kaikki hampit ovat siellä.
Jonnekin muualle.
Niin, ettei minua ryöstetä tai hakata.
Miksi sinut hakattaisiin? -Niin, Garri?
Minäkään en pelkää heitä.
Kannattaisi pelätä.
Ne hampit varastavat aina.
Vievät kaiken paitsi tämän perhanan kellon.
Älä kiroile pyhässä paikassa. -Anteeksi.
He kai kuulivat, mitä isä sanoi. -Mitä?
Että jos rannekello viedään,
saan uuden, jossa on laskin.
He eivät ota sitä, vaikka tarjoaisin.
He eivät halua sitä. -Mitä?
Hampit kuulivat, mitä isäsi sanoi?
Isäsikin taitaa olla hamppi.
Hampitkin ovat nirsoja sinun lähiössäsi.
Näin on. -Totta.
He yrittivät, mutta osaan karatea.
Potkin munille, eivätkä he yritä enää.
Potkit heitä?
Niin. -Taas se karate.
Mitä siitä? Ruskea vyö tänä vuonna.
Puhut paskaa.
Mitä? -Älä kiroile.
Anteeksi, mutta en usko.
Et ole näyttänyt.
Enkö? -Lyö minua vaikka.
Oletko varma?
Tee kata-juttu.
Haluatko varmasti? -Joo.
Tule sitten. -Maza.
En nouse. -Olen sanonut 50 kertaa.
Sensei kieltää esittelemästä taitoja julkisesti.
Niin varmaan. -Olen sanonut.
Jätkä leuhkii. -Se on totta.
Leuhkit vain. -Álvaro voi todistaa.
Kädet.
Kolme, kaksi, yksi.
Kaikki aina yhdessä!
Hys itsellesi.
Älkää nyt.
Mitä ostetaan Gorrionassa?
Tigretóneja? -Bollycaoja.
Ja Pantera Rosat ovat parhaita.
Niistä ei tykkää kukaan. -Minä tykkään.
Ostakaa, mitä haluatte. Minä tarjoan.
Mennään.
Nämä ovat suklaata.
Naksuja!
Tämä on vaarallista, Suso.
Varokaa, ettei mikään sujahda taskuun.
Tiedän metkusi.
Se tapahtui vain kerran.
Vain kerran.
Niin varmasti.
Pelaatteko pöytäjalkapalloa?
Ei tänään. Menemme viettämään juhannusta.
Retkeilemään.
Suso.
Miksi kerroit? Älä kerro kellekään, María-rouva.
María ei kerro.
Ethän?
Nähdystä ja kuullusta pitää usein vaieta.
Toisinaan taas pitää avata suunsa.
Usein parempi kun ei edes näe mitään.
María… -Olehan vaiti.
Onko teillä raketteja, tassuja tai draculoita?
Katso taululta. Niitä on, joissa ei ole rastia.
Mutta kun kaikissa on rasti.
Meillä on siivuja.
25 tai 50.
50.
Nyt on loma. -Joo!
Joku näyttää olevan rahoissaan.
Katsotaan. -Me autamme.
Varovasti. -Avataan tämä.
Hyvä ajatus mennä vuorelle. Näköala on hieno.
Siellä on jyrkkä kohta, jota on vaikea kiivetä.
Etsittekö kukkaa? -Sitä, joka parantaa kaiken.
Sitä on vaikea löytää.
Ja vaikutus lakkaa pian. Pitäkää kiirettä.
Join siitä lapsena ja nyt olen kuin härkä.
Älkää menkö autiokylään.
Siitä tulee kaksi tuntia lisämatkaa.
Niin minäkin sanoin, mutta Suso haluaa sinne.
Ei se ole niin paha.
Ei niin, mutta älkää menkö.
Siellä näkee ikäviä asioita.
Siinäs kuulit.
Valtava siivu.
Vau! -Maksaa ainakin 100 pesetaa.
Tuskin. Leikkaan siivut tarkasti.
Tässä.
Pitäkää hauskaa. -Kiitos.
Kiitos, María. -Hurvitelkaa kohtuudella.
Pitäkää järki päässä.
Aina. Älä huolehdi.
María ei ole koskaan antanut niin isoa siivua.
Hän ei ole nähnyt kuolevaa poikaa.
Kauanko olit siellä?
Sairaalassako?
Kolme kuukautta putkeen.
Hoitoja on kestänyt puolitoista vuotta.
Olet hyvässä kunnossa.
Isäni on ollut kuukauden koomassa.
Kotona on surkeaa.
Ensin oli toivoa, koska lääkärit sanoivat,
että hän herää varmasti koomasta.
Meni päiviä ja viikkoja.
Nyt he eivät sano mitään.
Kun minulla todettiin syöpä,
vanhemmilleni sanottiin, että selviän 5 %:n todennäköisyydellä.
Minulle valehdeltiin.
Kaikki esittivät normaalia, mutta tiesin, että jokin oli vialla -
enkä toipunut niin kuin he sanoivat.
Mutta Albert, eräs mahtava tyyppi sairaalassa,
sanoi jotain, mikä jäi mieleeni.
Onnellisuutta ei ole, on vain iloa päivä kerrallaan.
Loppupeleissä elämä on sitä, että oppii menettämään sen,
mitä on saanut.
Olen elänyt siitä asti täysillä.
Pitää elää joka hetki kuin se olisi viimeinen.
Tietysti myös oman perheen takia,
mutta ennen kaikkea itsen takia.
Pitää elää itselle.
Eikö niin?
Täynnä hamppeja.
He eivät päästä meitä läpi.
Onko karatepoika valmis?
Valitan, Suso. -Maza.
Olen sanonut monta kertaa, etten aloita tappelua.
Ei sitten. Kierretään ympäri.
Sen pikku kylän kautta.
Siinä menee kuukausi.
He rökittivät minua eilen. Se riittää.
Se on helppoa.
He eivät pärjää ilman mopoja.
Katkaistaan bensaletkut ja viedään tulpat.
Se on moro, hampit.
Ei, Rodri on oikeassa. Kierretään.
Garriga, älä mamoile.
Muuten lähdetään saman tien kotiin.
Minä olen nopein. Katkaisen letkut.
Sillä selvä.
Hampeille pitää antaa opetus.
Hyvä on, mutta minä tulen mukaan.
Et voi mennä yksin.
Se on minun ideani.
Niin, mutta et saa mennä yksin.
Kyllä minä pärjään.
Lopeta! Et mene yksin.
Lopeta itse! -Oletko tyhmä?
Sinua voi alkaa heikottaa.
Jos menet, tulen myös.
Olen nopeampi, hiton Karate Kid.
Usko jo, tulen mukaan.
Menkää yhdessä. Millaiset kaksoset te olette?
Sitä minäkin. -Anna kaikki ilotulitusraketit.
Miksi kaikki? -Kaikki vain.
Anna ne. -Vauhtia!
Hemmo. -Harhautamme niillä.
Kun ne räjähtävät, me otamme hatkat.
Hyvä. -Selvä.
No niin. -Mentiin.
Anna laukku.
Avaa kunnolla.
Odota.
T-paitaan.
Kaikki, Garriga.
Piti harhauttaa, ei tappaa.
Vielä muutama.
Jätkä vain leveilee.
No… -Työpaikan vieressä.
Ihan vieressä.
Mitä helvettiä?
Äkkiä. -Mennään!
Mennään.
Näittekö ketään?
Täällä räjähti!
Ihan tuusana.
Näittekö mitään? -Täällä räjähti!
Helvetti!
Se eilinen kersa!
Äkkiä!
Helvetti, äkkiä nyt!
Vauhtia!
Mikä on vialla?
Ei starttaa.
Ei starttaa! -Ei tämäkään!
Missä he ovat?
Vauhtia! -Starttaako se?
Ota toinen mopo!
Ota tämä. En päästä heitä pakoon.
Vauhtia!
Missä te kuhnitte?
Ja dynamiittiako se oli? -Vuoden rakettivarasto.
Starttaa!
Mikä mättää?
Hyvä!
Mene perään!
Etkö leikannut kaikkia? -En ehtinyt.
Yksi jäi. -Mitä nyt tehdään?
Rodri hoitaa. -Mitä?
Osaat heittää bumerangia.
Ei. -Kyllä.
Ei. Harjoittelen kokistölkeillä.
Se on eri asia. -Harjoittele hänellä.
Hän voi kuolla. -Siitä vain.
Turpa kiinni!
Ei hän kuole. -Minä lähden.
Pojat, tänne!
Vauhtia!
Mieti, mitä hän teki sinulle.
Kosta sille paskiaiselle.
Tee se.
Me harhautamme.
Tulkaa tänne! -Äkkiä!
Tulkaa, jos uskallatte!
Vauhtia!
Tulkaa tänne!
Vielä.
Mitä jos hän ei… -Odota.
Hän saa kiinni. -Kohta!
Nyt.
Hei!
Vauhtia!
Suso!
Mennään!
Tule, Rodri! -Mennään!
Tule äkkiä!
Osuin! -Äkkiä nyt!
Katso taakse!
Älä hölmöile! -Ala tulla!
He tulevat! -Vauhtia!
Äkkiä nyt!
Tule, Rodri!
Tapan sinut!
Otan sinut kiinni, pikku paska!
Tule, Rodri!
Listin sinut!
Tule tänne!
Tule!
Löydän sinut!
Rodri!
Nappiin meni!
Mennään. -Tuonne alas.
No niin.
Mikä osuma! -Sankari!
Näin on! -Mikä osuma!
Rodri! -Sankari!
Jätkät!
No? -Se oli mieletöntä!
Miten teit sen? -Heitin vain ja osuin!
Mikä tähtäys! Miten teit sen?
Tähtäsin rattaaseen.
Mutta osuit häneen.
Mitä väliä? -Kaadoit hänet!
Mitä väliä? -Eipäs leuhkita.
He listivät meidät, jos saavat kiinni.
Eivät he uskalla tulla enää.
Entä raketit? -Mitä?
Siitä se alkoi.
Joo, nekin olivat hyviä. Joku haluaa sankariksi.
Kunnia sille, jolle kunnia kuuluu.
Pyöräni oli kuin uusi.
Korjataan se seuraavassa kylässä.
Emme voi poiketa reitiltä.
Isäsi ostaa varmaan toisen.
En halua toista.
Mennään kylään.
Ei tarvitse mennä häijyyn paikkaan. -Taas.
Menemme häijyn paikan kautta.
Emme ehdi ajoissa.
Mitä varten, niitä yrttejäkö?
Miksi haluat sitä moskaa?
Mitä se sinulle kuuluu?
Minua tympii, kun pomotat.
Olin kuolla. Menetin raketit ja melkein pyörän.
Niitä on varmaan lisää. Sinulla on tuplasti kaikkea.
Minä sentään toin jotain, köyhä poika.
Mitä sanoit?
Suso! -Mitä sanoit?
Mitä helvettiä sanoit? -Suso!
Haen sitä isälle, joka on koomassa!
Jos et tajua, aivan sama!
Tehkää, mitä lystäätte.
Totta kai hän hakee sitä isälleen.
En tiennyt.
Minäkin tajusin sen.
Munasit pahasti.
Miten voin tietää?
Hänen isänsä on kova tyyppi.
Oli ihan selvää…
Álvaro! -Pojat!
Tuokaa vettä!
Vettä ja takki! -Äkkiä!
Hei!
Álvaro! -Maza.
Tässä vettä. -Annetaan hänen juoda.
Juo vähäsen.
Oletko kunnossa? -Juo.
Hänet pitää viedä suojaan.
Etsitään jostain suojaa. -Varovasti.
Mennään.
Lähdetään.
Mennään, Álvaro.
Anteeksi, munapää.
Ei se mitään, ääliö.
Kiitti, tollo.
Samoin, pässi.
En ole köyhä poika.
Tiedän. Eikä minulla ole kaikkea.
Vaikka haluaisinkin.
Ajetaan kilpaa. -Selvä.
VIERAILIJAT OVAT YSTÄVIÄMME
Katsokaa ilmettä.
Kirves. Pakoon!
Sanoinhan, ettei kannata viedä lakanaa.
Se nainen listii meidät kirveellä.
Onko tuo se talo?
Mitä? -Hänen isänsä putosi tuolta katolta.
Hitto! -Pakoon!
Äkkiä! -Mennään!
Syödäänkö täällä?
Tehdään ensin allaskierros. Syödään kartanolla.
Mennään vesiputoukselle.
Mikä allaskierros?
Teimme sen viime vuonna, kun olit sairaalassa.
Suso rakensi isänsä kanssa viisi allasta. Kävimme uimassa kaikissa.
Anna se.
Et kertonut.
No…
Ettet tuntisi jääväsi paitsi.
Jäin varmaan paljosta paitsi.
Et.
Emme koskaan tee mitään hauskaa.
Älä viitsi. En ole tyhmä.
Allaskierros kuulostaa makealta.
Uidaan talosta taloon. -Se on siistiä.
No, lähdetäänkö?
Mennään. -Ensin vesiputoukselle.
Ei, siellä on kylmä vesi.
Älä mamoile. -Lähdetään.
Kolme, kaksi, yksi!
Pois pihaltani!
Heittiöt!
Mentiin! -Tämä on yksityistontti!
Älkää tulko altaaseeni, perkeleen hampit!
Soitan ensi kerralla poliisit!
Mikä tuo on?
Mikä?
Siinä sinulle.
Ihan totta. -Maza.
Mitä? -Koira oli napata sinut.
Ei se olisi purrut minua.
Miksei?
Mestari opetti meille, miten energiaa hallitaan.
Älkää naurako. Kuunnelkaa.
Jos keskittyy täysillä uskomaan, ettei se tee mitään,
ja katsoo silmiin, sitä voi hallita.
Ihan totta.
Jos sitä katsoo silmiin, se ei tee mitään.
Jos epäilin aiemmin, nyt…
Vielä enemmän.
Totta. -Puhut pehmeitä.
Näette vielä.
Näytän teille jonain päivänä, jos on pakko.
Sitten näette.
Hitto. -Mitä nyt?
Pitää soittaa isälle. -Voi paska.
Onko täällä puhelinta, Suso?
Talossa on.
Miten pääsen sisään? -Tuo ikkuna on auki.
Kiipeä sisälle.
Eikä.
Miten kiipeän? -Pylvään päältä.
Aika korkealla. -Ei ole.
Mene nyt. -Älä mamoile.
Usko nyt. -Mene.
Ettei isi suutu.
Älä jaksa.
Tulevaisuudessa on langaton puhelin.
Voi soittaa mistä vain.
Mitä? -Mitä höpiset?
Idiootti. -Mitä?
Luin tiedelehdestä. -Voi kiesus.
Tiedemies Garriga.
Oletko tiedemies?
Lyödään vetoa, putoaako hän.
Ei putoa. -Olen samaa mieltä.
Putoaa takuulla. -Eihän.
Katsokaa.
Kohta sisällä. -Hyvä, Rodri.
Tuo meille juotavaa. -Joo.
Kaappi on täynnä pulloja.
Oletko tosissasi?
Tuo viskiä.
Tuo meille viskiä.
Ja sipsejä tai jotain.
Ja jäitä, tarjoilija.
Joo. -Ja popcornia!
Kohta sisällä.
Minä voitin vedon.
Hänen pitää palatakin.
Sisällä.
Jep.
Luulin, että hän putoaa.
Hei, mummi. Pyydätkö isän?
Selvä.
Hän ei varmaan tuo mitään.
Tuopas.
Korkeintaan tyhjän viskipullon.
Ja hoipertelee.
Tiedän, että pitää soittaa.
Niin, unohdin näyttää arvosanat.
Näytän ne huomenna.
Niin.
Selvä, isä.
Heippa.
Jätkät!
Hän tulee.
Hitto! -Niin sitä pitää!
En ole asiantuntija.
Näyttää alkoholilta. -Maistetaan.
Ota sinä ensin, Rodri.
Se haisee tänne asti. -Anna mennä.
Juo. -Se on hyvää.
Haju on hyvä. -Juo.
Hyvä haju.
Anna mennä.
No niin.
Onko hyvää?
Mikä hätänä? -Olet heikko.
Tyylikästä.
Koulussani pitää totella pappia.
Mitä tarkoitat? -Rangaistuksia.
Epäpuhtaista ajatuksista ei pääse jumalanpalvelukseen.
Eikö se ole palkinto? -Ei!
Isä pimittää viikkorahan.
No sitten.
Se on eri asia.
Entä valehteleminen?
Uskontunnustus. -Uskontunnustus?
Varpaat alas, polvi koukkuun.
Kolme, kaksi, yksi.
Noin.
Siistiä.
Näkisittepä sensein.
Kolme, kaksi, yksi.
Eikö mennä bileisiin?
Voi ei. -Kylä on lähellä.
Kaikilla voi käydä säkä. -Sanoin jo.
Saat tytöltä vain epäpuhtaita ajatuksia.
Arvasin, että sanot noin.
Hitto! En jaksa!
Vedä, Garriga!
Nahka irtoaa!
Sanovatko kaikki Mazaksi?
Useimmat sanovat minua Daniksi.
Daniksi? -Niin.
Vain te sanotte Mazaksi.
En tajua miksi, kun sanotte häntä Álvaroksi.
Ei kumpaakin voi sanoa Mazaksi.
Siksi kai.
Voi äly.
Tilanne on tasan kolme.
Mene!
Ei!
Maza.
Herää.
Nouse nyt.
Herätä Garriga.
Äkkiä. -Mitä nyt?
Herätä hänet. -Mitä?
Herätä Garriga.
Mitä? -Hiljaa.
Herää. -Antakaa minun olla.
Nouse. -Hiljaa.
Vauhtia. -Mitä nyt?
Mitä nyt?
Mitä? -En tiedä. Katsokaa.
Mitä siellä on? -Hiljaa.
Mitä? -Lintuja vain.
Mitä siellä on?
Hiljaa. Turpa tukkoon.
Näetkö sinä? -Ei tuolla ole mitään.
Pakoon!
Vauhtia!
Äkkiä nyt!
Tule, Álvaro!
Hei, jätkät!
Tuonne!
Ammu!
Ammu heitä!
Ammu! Tuolla!
Ammu!
Paskiaiset!
Minne te menette?
Mennään tuonne!
Vauhtia!
Äkkiä nyt!
He tulevat.
Starttaa!
Äkkiä nyt!
He tulevat! -Vauhtia!
Ammu!
Seis! -Paskiaiset!
Ammu! -Tulta!
Mitä helvettiä touhuat? -Paukut loppuivat!
Olet tunari, porkkanapää.
Saamme teidät kiinni, kakarat!
Mene parturiin, sekasikiö!
Törkykasa! -Mene suihkuun!
Täällä vesillä on kivaa.
Porkkanapää, taukki!
Et osaa edes ampua! -Tunari!
Ääliö! -Karvaturjakkeet!
Päivänjatkot!
Pahoittelut mopoista! -Tunarit!
Moikka! -Leikkaanko lettisi?
Minusta tulee verta!
Rodriin osui.
Mitä? -Hitto!
Milloin? -Näytä.
Milloin? -Mikä tuli?
Se pitää tikata. -Älä katso.
Ei tikkejä. -Kyllä.
Ette tikkaa minua.
Ei käy. -Jotain pitää tehdä.
Älä koske siihen. -Mitä käytetään?
Älä koske. Älä katso. -Katso tuonne.
Minulla on Rambo-veitsi! -Mitä?
Pane se pois!
Tässä on neula ja lankaa. -Anna se.
Voi kiesus.
Hitto vie.
Kuuntele.
Se pitää tikata.
Äkkiä.
Tikkasin kerran lehmän. -Ei!
En ole lehmä!
Minulla on vakaa käsi karatesta.
Voin tehdä sen.
Äkkiä sitten. -Kuuntele.
Sensei opetti.
Se energiajuttu.
Jos keskityt, se ei satu.
Et tikkaa minua. -Kuuntele.
Jos en tikkaa, se tulehtuu varmasti.
Ja jos se tulehtuu, hyvästi jalka.
Anna minun tehdä se. -Usko häntä.
Eihän se satu?
Vähäsen. -Vähän vain.
Pure tätä äläkä katso.
Pure sitä.
Pure. -Katso muualle.
Kestät kyllä. -Pure, älä katso.
Kuvittele, että se on Mazan jalka. -Hetken vain.
Osuimme yhteen.
Hyvä.
Lasken kolmeen.
Koeta kestää. -Se sattuu vähän.
Hitaasti.
Hiljaa. -Lehmä ei valittanut.
Koeta kestää. -Jaksat kyllä.
Hitaasti.
Ihan helppoa.
Mitä sinä teet? -Arvasin, että se sattuu!
Sattuu tietysti. -Lopeta!
Sinä ja karatesi!
Neula tänne. -Mitä?
Karate ja paskat!
Nuo kersat ovat täysiä ääliöitä.
Ei. Se on minun jalkani.
Nyt riittää!
Joko tulette tänne,
tai joka 10. sekunti yksi pyöristänne lähtee uimaan.
Mitä?
Ei! -Ei pyöriä!
Älä sekoile. -He bluffaavat.
Lasken kymmeneen.
Aloitetaan pulleron pyörästä.
Ei, älä!
Heitä hänen pyöränsä, se on vanhin!
Niin, niin.
Sinä ensin, pullero.
Yksi!
Mennään takaisin.
Hän heittää sen! -Kaksi!
Tuo se.
Kolme! -Miksi?
Katso nyt! -Se on pelkkä pyörä!
Pyydetään anteeksi.
En välitä pyörästä!
Minun pyöräni on uusi! -Garriga, istu!
Paskat! -Katsokaa!
Pulleron pyörä!
Noin se lentää!
Ja sitten toinen!
Vauhtia, porkkanapää!
Heitämme toisen ja toisen -
ja toisen.
Katsokaa!
Niin sitä pitää, Porkkana!
Niin sitä pitää! -Ne ovat vain pyöriä.
He listivät meidät, jos menemme.
No niin, ja taas toinen veteen.
Toinen.
Auta häntä. -Ei.
Mitäs nyt, pojat?
Ei! -Toinen veteen!
Anna sen olla!
Katsokaa!
Sininen meni sinne. Mitäs nyt?
No niin!
Viimeinen! -Vielä yksi.
Viimeinen.
Sinne!
Mukavaa uintia, paskapäät!
Teillä ei ole enää pyöriä.
Paskiaiset!
-No?
Mitäs sanotte?
Miten nyt suu pannaan?
Karate… -Pane tämä pois ja ole vaiti!
Käyt hermoilleni. Ole hiljaa.
Ollaan kaikki hiljaa.
Vakaa käsi. -Hiljaa!
Energia.
Mennään vastarannalle.
Nähdään pian, pojat!
Nähdään ihan varmasti.
Minne rantaudutaan? -Kivelle.
Sammutan lähellä moottorin. Käytetään käsiä.
Käännä.
Joo, joo.
Varovasti. Seis.
Tartu oksaan.
Kivelle.
Toiselle puolelle.
Tästä ei pääse ylös. -Pääsee.
Varovasti.
Tartu siihen.
Tämä on se häijy paikka. Pysytään yhdessä ja lunkina.
Mennään tuonne alas.
Joo.
Onko tuolla vauva?
Eikö täällä ole ketään?
Suso.
Ei mennä sinne.
Mitä sinä teet?
Mitä hittoa?
Ei mennä sinne.
Joudumme liriin. -Takuulla.
Suso.
Lähdetään.
Álvaro.
Älä.
Álvaro. -Älä.
Hän on kuollut. -Minä häivyn.
Garriga. -Mitä?
Älä mene. -Hän on kuollut.
Ei, kaikki aina yhdessä.
Lähdetään sitten kaikki yhdessä.
Kuollut. -Hän on kuollut.
Lähdetään. -Älä lähde.
Meidän pitää lähteä. -Lusikka.
Hän on kuollut. -Hiljaa.
Hän on kuollut. -Ei.
Mitä sinä teet?
Älä ota sitä.
Álvaro.
Anna vauvan olla. -Álvaro.
Mitä sinä teet? -Lopeta.
Mitä helvettiä sinä teet?
Mitä hittoa?
Olet ääliö.
Lähdetään. -Vie vauva takaisin.
Pitele tätä. -Lähdetään.
Yäk. -Ota se.
Mentiin. -Tuonne.
Pysähdytään.
Jep. -Jessus.
Varovasti.
Anna pullo.
Selvä.
Vähän vain.
Tässä.
Ja tässä lusikka.
Puhdista se.
Kunnolla.
Avaa se ja laita vähän.
Laita sitä lusikkaan.
Ihan vähän.
Riittää.
Otatko?
Onko hyvää?
En ajatellut, että saamme näin tytön porukkaan, mutta mikäs siinä.
Niin.
Eikö meidän pitäisi viedä hänet poliisille?
Jos äiti ei olekaan kuollut, joudumme pulaan.
Ei takuulla viedä poliisille.
Hän joutuisi huostaan tai laitokseen.
Ei helvetissä. -Mitä me tehdään?
Häntä ei voi viedä vuorelle. Palataan.
Ei palata.
Mennään vuorelle ja sitten sairaalaan.
Viedään hänet takaisin.
Emme osaa hoitaa vauvaa.
Tiedän vain, että ne syövät usein.
Ja mitä jos äiti ei olekaan kuollut?
Veimme vauvan.
Äiti on kuollut.
Näimme itse.
Ja vaikka hän eläisi, mitä elämää se on?
Paskamaista, mutta vauvaa ei saa viedä.
Huolehditaan hänestä niin kuin toisistamme.
Halusit tai et.
Vai mitä? -Selvä. Riittää jo.
Hän kuuluu porukkaan. Pidämme hänestä huolta.
Sopiiko kaikille?
Joo. -Joo.
Maza?
Kauhea soppa.
Niin on.
Keksitään hänelle hyvä nimi.
Esperanza. -Mitä hittoa?
Oikeasti? -Mitä?
Tyhmä nimi.
Tätini oli Esperanza.
Hänellä oli viikset.
Ihan totta. Ne raapivat.
Ja hän haisi vanhalle.
Itse haiset. -Älä nyt, Garri.
Se on hyvä nimi.
Esperanza.
Lähdetään liikkeelle.
Pakataan kamat.
Selvä. -Ei hukata aikaa.
Selvä. -Lähdetään.
Pakkaa lusikka.
Lähdetään.
Parantaakohan se kasvi oikeasti ihmisiä?
Miten niin?
Ehkä se voisi tehdä minusta viisaamman.
Etten reputa kaikkea.
En voi kertoa äidille ja isälle.
Mitä? -Montako?
Tässä.
Montako?
Pääsikö hän luokalta?
Uusi ennätys.
Oijoi. -Reputti seitsemän.
Ylitit itsesi.
Ja tämä kommentti. -Ei.
Kylläpäs. -Älä.
Kuuntele.
"Suosittelen luokan uusimista. Hänelle pitää kertoa kaikki kahdesti."
Opettaja inhoaa minua.
Varmaan.
Hän sanoo sinua tyhmäksi.
Kiesus. -Et voi näyttää sitä kotona.
En niin. Mitä teen?
Väärennä. -Miten?
Osaatko äitisi allekirjoituksen?
Kopioi se jostain.
Ettei tarvitse näyttää. -Älä kuuntele häntä.
Hän ei tiedä mitään.
Tee niin kuin minä. Sairastu.
Tiedät, millaisia arvosanoja sain.
Aika huonoja.
Nyt vain parhaita. Kuolevaa ei reputeta.
Voitko lopettaa nuo kuolemajutut?
Mitä? -Tiedämme, että olet sairas.
Ei tarvitse muistuttaa joka hetki.
Ei se haittaa. Se on vitsikästä.
Kerta menettelee.
Kuuntele häntä päivät pitkät, niin ei naurata.
Kokeile elää sen kanssa.
Ai niinkö?
Niin.
Mitä? -Toivottavasti kasvi löytyy.
Nielet sen kokonaisena, kusipää.
Voin kuvitella äidin ja isän ilmeet, jos jotain sattuu.
He näkevät sinut minua katsoessaan.
Niin siinä käy.
No mitä?
Eikö sairaus naurata enää?
Minä nauran kuset housussa.
Maza.
Álvaro, hei.
Kaikki hyvin? -On.
Kaikki hyvin. -Varmasti?
Joo.
Kaksoset ovat vähän kireitä. Mennään bileisiin.
Älä jaksa.
Olemme kävelleet koko päivän.
Kaikki ovat naatteja.
Olisi hyvä päästä huilaamaan ja pitämään hauskaa.
Pitää löytää kukka ennen aamua.
Eikä vauvaa voi viedä bileisiin.
Ehdimme kyllä.
Vähäksi aikaa vain.
Eikä vauvalle voi antaa kaakaota.
Haetaan maitoa.
Jauhat koko ajan niistä bileistä.
Se tyttö ei vilkaisekaan sinua. -Ei kai.
Mutta pitäähän sitä ottaa riskejä, eikö?
Mennään bileisiin.
Jooko? -Mennään sitä kautta.
Joo! -Tanssitaan.
Jos haluat. -Tanssitaan vähän.
Mennään.
Onko se kaukana? -Kymmenen minuuttia.
Kymmenen minuuttia?
Ihan lähellä.
Mennään hakemaan maitoa. -Lähdetään!
Mentiin.
Käydään samalla paskalla. -Paskalla?
Ei mennä saastuttamaan taloa.
Pääset tanssimaan, mutta minä sanon, kun lähdetään.
Selvä! -Eikö niin?
Kiitos, olet mahtava.
Varo vauvaa. -Mentiin.
Mennään bileisiin!
Tämähän on lyhyin yö. -Niin, juhannusaatto.
Sanoit 10 minuuttia. On kävelty jo 40.
Emme ehdi tätä menoa.
Álvaro, odota. Jutellaan vähän.
Minä… -Mikä hätänä?
Anteeksi, en olisi saanut huutaa sinulle.
Ei se haittaa.
Kuule.
Minua pelottaa.
Pelkään, etten saa -
viettää enää toista päivää kanssasi.
Että menetän sinut.
En kestä sitä!
Älä nyt.
Älä pelkää, Dani.
Rakastan sinua.
Ja minä sinua.
Tosi paljon.
Pelkään, että menetän sinut.
Ei hätää.
Katsokaa häntä.
Niinpä.
Mitä jos emme olisi tulleet?
Raahasit noita mukana.
Pitää ottaa riskejä. -Niin.
Ja käydä paskalla.
Olemme retkellä.
Paskokaa metsään.
Mitä aiot tytön kanssa?
Tervehdin, hän haistaa minua.
Vohkin isän partavettä. Mainoksen mukaan -
tytöt hullaantuvat siitä.
Jätän vain tuoksuni. -Voimme käydä paskalla.
Ei paskota! -Mennään jättämään tuoksu.
Ei. -Meidät muistetaan.
Ei paskota, ja sillä selvä. -Ääliö.
Varokaa.
Hän kampaa tukkaa.
Miltä näytän?
Hyvältä. -Katsotaan.
Hyvä. -Makea.
Näytät upealta. -Saat päät kääntymään.
Entä Esperanza? -Miten toimitaan?
Rodri, ota reppu. -Reppu?
Garrin reppuun? -Niin.
Avaa se. -Laita sinne.
Pidän vahtia. -Varovasti.
Joku tulee.
Makeita mimmejä.
Hei. -Mitä?
Keskity.
Varovasti. -No niin.
Valmista? -No niin.
Mennään.
Haen maitoa Esperanzalle, ja lähdetään.
Selvä. -Garriga.
Joo. -Kuuntele.
Kun näet hänet, pussaa häntä.
Usko minua. -Pussaan?
En ole pussannut ketään.
Olen pussannut kolmea. Ajattele "valtavat boltsit".
Valtavat boltsit. -Valtavat boltsit.
Mitä ihmettä?
Et ole tosissasi.
Taktiikka. Kun alat suudella,
laita suu niin kuin sanoisit "valtavat".
Valtavat. -Juuri noin.
Kun työnnät kielen suuhun, "boltsit".
Kielen? -Totta kai.
Mitä ihmettä? -Voi helvetti!
Paskat. -Sen pitää olla kielari!
Ei! -Mitä hittoa, Garriga?
No niin.
Missä keittiö on? -Tuolla.
Suso, ethän käy paskalla? Ihan totta.
Käy vain.
Näettekö tuon?
Hitto. -Voi jumpe.
Mitä?
Kuka heistä?
Kuka heistä hän on?
Roosa mekko.
Aika nätti.
On. -Kyllä.
Muista neuvo.
Valtavat boltsit. -Anna mennä.
Menoksi.
Hän tykkää musasta.
Jos tätä voi musiikiksi sanoa.
Etkö soita kitaraa?
Soita. -En kitaraa.
Haetaan juotavaa. -Mennään.
Minulla on nälkä.
He ovat kaksoset. -Ovatko?
Huomasin juuri. -Hän vilkuili sinua.
No… -Rontti.
He yrittävät iskeä tyttöäsi.
Ala mennä. -Hyökkää.
Ei nyt. -Tai minä menen.
Mitä? -Toimitaan.
Ei. -Hurmaan kaljullani.
Hyvä, Garriga!
Legenda!
Mahtavaa!
Hyvin soitettu!
Meitsin kaveri!
Garriga!
Anna mennä!
Olet legenda!
Legenda!
Sinähän olit luokallani.
Niin. Garriga.
Kuule, Barriga. Älä hakkaa rumpuja kuin mielipuoli,
tai naapurit soittavat vanhemmilleni ja bileet päättyvät.
Olen Garriga, mutta Barrigakin käy.
Hyvä on, minä lopetan. Anteeksi.
Nouse siitä.
Selvä.
Älä välitä.
Soitit hyvin.
Haen Suson.
Häivytään täältä.
Suso.
Barriga. -Mitä?
Anteeksi, että olin tyly.
Tiedän, että nimesi on Garriga. Pilailin vain.
Ei se haittaa.
Oletko kylpenyt partavedessä?
En ole.
En käytä partavettä. -Etkö?
Laitoin vain vähäsen. -Ai vähäsen?
Kuulitko tuon?
Kuulosti vauvalta.
Kissa mouruaa.
Niin.
Täällä haisee. -Ei. No, vähän.
Kauhea lemu. Se tulee kai vessasta.
Rocío! -Mitä?
Mitä?
Sitä, että…
Minun pitää kertoa eräs asia. -Mikä?
No siis…
Sitä että… -Mitä?
Täällä olo sinun kanssasi -
on parasta, mitä minulle on sattunut aikoihin.
Olet luokan makein tyttö.
Ja -
läträisin 20 litraa partavettä vuoksesi.
Ja tuota -
jos en olisi nynny, pussaisin sinua.
Et ole tainnut suudella ketään.
Valtavat boltsit.
Mitä? -Ei mitään.
En koskaan.
Pojat!
Miten menee?
Garrilla kävi säkä.
Kenen kanssa? -Rocíon.
Ihan tosi? -Roosa mekko.
Mitä sinä teet?
Siouxit. -Siouxit?
Kaupungin hampit. -Hampit?
Siouxit. He tappavat minut.
Kuka sinut tappaa? -Hampit, siouxit.
Mutta…
Kalju ja pullero.
Eikö?
Hei!
Siouxit!
Mulkerot!
Vauhtia!
Juoskaa! -Pikku paskiaiset!
Pysähtykää.
Luulitteko tosiaan pärjäävänne meille?
Mitä haluatte?
Ei haaskata aikaa. Kuka tulee vastaan?
Sinä ja minä. -Ei!
Haluatko tapella? -Ei.
Kyllä. -Ei.
Ei. -Kyllä.
Ei sairas poju. -Kyllä.
Oli minun ideani heittää sinua bumerangilla.
Saat minut. -En tappele kanssasi.
Ei tämä tartu.
Ehkä ei, mutta koko kaupunki tietää,
ettet elä kesän yli.
Mikä juntti.
Hamppijengin johtaja. Mikä mättää?
Jätkää alkoi pelottaa.
Ei pelota. -Pelkäät syöpäpoikaa.
En tosiaankaan.
Niin kuin viime vuonna uima-altaalla -
nynnyperheesi kanssa.
Älä puhu perheestäni!
Näin on. -Älä.
He välttelivät minua.
Nynnyjä koko sakki. -Älä puhu perheestäni.
Kuulitko? Älä puhu heistä.
Sinun nynnysi panevat sairaan tappelemaan.
Katso minua, klanipää!
Haisetkin kuolemalle. Kuvottavaa.
Turpa kiinni! Tiedätkö, mikä on kuvottavaa?
Tuo koviksen esittäminen.
Olet pelkkä nolla.
Kaljuni voittaa takatukkasi.
Enkä minä kuole. -Älä tule.
Minulla on hyvä elämä heidän ja perheeni ansiosta.
He pitävät huolta.
En jumita sairaalassa heidän ansiostaan.
He välittävät minusta.
Sinusta ei välitä kukaan.
No, mikä mättää? -Mene kauemmas.
Pelkään kuolemaa, mutta en kuole yksin, koska…
Mitä vittua?
Maza!
Älä koske veljeeni!
Onko selvä? -Joo, joo!
Onko?
Lähdetään! -Onko selvä?
On! -Onko?
Älä koske häneen!
Menikö jakeluun?
Joo! -Hyvä!
Jätä meidät rauhaan. -Lähdetään.
Nojaa minuun.
Varovasti. Ota toinen puoli.
Näpit irti!
Mitä toljotatte?
Surkeaa porukkaa!
Varovasti.
Ei liian nopeasti.
Hitaasti.
Varovasti.
Oletko kunnossa?
On parempi olo.
Lähdetään kotiin.
Lähdetään vain.
Ei, meidän pitää hakea kukka isällesi.
Se pitää hakea. -Olet heikko.
En ole.
Kaikki aina yhdessä.
Haetaan se kukka.
Kiitti.
Anna huikka.
Tässä.
Sioux aikoi tappaa sinut.
Onneksi Maza oli paikalla. -Niinpä.
Meitä ei kutsuta enää bileisiin.
Hetkinen.
Ehkä ei sinua, mutta minut.
Niin varmaan. -Voittaja.
Jos leiriydymme tähän, pitää tehdä nuotio.
Joo, tehdään.
Ja loikitaan sen yli. -Totta kai.
Kolmesti ja toivotaan. -Tehdään niin.
Anna mennä, Garriga! -Kolme, kaksi, yksi!
Polttaa!
Anna mennä! -Hyppää!
Kuulemma jos juhannuksena heittää -
jotain tuleen, sen jättää taakse.
Heitetään kaikki.
Mitä aiot?
Ei hitto!
Pitää ottaa riskejä.
Niin sitä pitää!
Mikä äijä!
Legenda. -Oikeaa puhetta.
Mutta miksi?
Miksi ei?
Mitä hittoa, Rodri?
Esperanzakin on sanaton. -Mikä meininki?
Katsokaa häntä.
Olipa päivä.
Elämäni paras.
Tosi hieno.
Veljeni hakkasi siouxien pomon.
Murjoin hänen naamansa.
Ja minulla oli raketit. -Niin.
Raketit.
Joimme ekaa kertaa viskiä. -Niin, sekin.
Ja porukassa on nyt tyttö.
Ja minä pussasin tyttöä!
Aivan! -Hienoa!
Tehtävä suoritettu.
Tyttö pussasi ensin. -Totta.
Järjestys ei muuta lopputulosta.
Mistä tuon keksit?
Läpäisin matikan toisin kuin sinä.
Oho! -Kun isäsi näkee arvosanat…
Se asia on hoidossa.
Hoidossa. -Pitää ottaa riskejä.
Näin on. -Rodri!
Olet kova jätkä.
Ole rauhassa.
Olet turvassa.
Kun löydämme kukan, viemme sinut sairaalaan.
Sitten saat uuden perheen.
Pidämme sinusta huolta siihen asti.
Suso.
Tule.
Tullaan.
Herätä Garri.
Garri.
Garriga, herää.
Tule.
Mitä? -Mitä nyt?
Anna se.
Maza.
Mitä nyt?
No…
Maza.
Mitä?
Álvaron käsi amputoidaan kymmenen päivän päästä.
Mitä? -Hän ei halunnut kertoa teille.
Halusi vain retkelle sitä ennen.
Mittaan joka ilta,
onko se isompi vai pienempi, toimiiko kemo.
Se on joka kerta 43 senttimetriä.
Älkää sanoko mitään. Hän ei halua, että tiedätte.
Siksi hän on ollut niin herkkä.
Kuoleeko hän?
Tiedämme vain, että käsi amputoidaan.
Älkää sanoko mitään.
Emme. -Emme sano mitään.
Ota se.
Tässä. -Onpa kylmä.
Ei rikota sitä.
Álvaro, ota Mazalta.
Onko lisää? -On.
Vielä muutama.
Laita ne pulloon.
Ei hukata yhtään.
Mitä tehdään?
Otetaanko huikat ennen kuin viemme sen isällesi?
Käykö se? -Totta kai.
Kuka ensin? -Minä.
Odota.
Annetaan osuutemme Álvarolle. Hän tarvitsee voimia.
Sopiiko kaikille? -Sopii.
Sopii.
Varmasti? -Takuulla.
Anna mennä. -Juo.
Kiitos.
Esperanza pitää viedä sairaalaan.
Kuinka kaukana se on? -Kolme tuntia.
Kävellen.
Álvaro ei voi kävellä tuossa kunnossa kolmea tuntia.
Miten niin?
Ei mitään ongelmaa. -Varmasti?
Odottakaas.
Sain idean.
Menkää. -Odotamme tässä.
Mennään.
Ota hänet.
Esperanza.
Heippa, Esperanza.
PITÄKÄÄ HUOLTA. NIMI ON ESPERANZA.
Isä, toimme sinulle jotain.
Auta vähän, Maza.
Sain Casebion altaan valmiiksi.
Tein niin kuin sanoit.
Siitä tuli hyvä.
Äiti on kovana.
Sinun vuoksesi.
Niin kuin sinä tahdot.
Tappelimme aina.
Riitelimme aina.
En välitä enää.
Rakastan sinua kamalasti.
Tosi paljon.
En halua,
että jätät meidät.
Sanot, että luonto on viisas.
Annoimme sinulle taikajuomaa.
Koska en tiedä,
mitä tekisin ilman sinua.
En halua, että menet pois.
En pysty tähän yksin.
Ole kiltti.
Ole kiltti, isä.
Isä.
Ole kiltti.
Minä jään tässä porukasta.
Tästä vuodesta on vaikea petrata.
Totta. -Aika mahdotonta.
Ja Álvaro, älä sitten kuole.
En varmasti.
Olen nyt vahva kuin härkä.
Tästä on vaikea panna paremmaksi, mutta kyllä se meiltä onnistuu.
Isäsi saa hepulin, kun kerromme.
Totta. -Takuulla.
No niin, kädet.
Kaikki. -Álvaro.
Kaikki aina yhdessä.
Kaikki aina yhdessä!
Halataan.
Paras jengi.
Lähdetäänkö?
Pitää kai mennä.
Odottakaa vähän.
Mitä?
Eikä.
Mitä?
Oikeasti?
Tämän kerran, Maza-san.
Kiitos kovasti.
Odota.
Saat El Buitren.
Näytä. -Kiitti.
Futiskortteja, oikeasti? -Tämän kerran.
Totta kai.
Minun pitää palauttaa traktori.
Nähdään. -Pärjäile.
Moikka.
Älä tuo ensi vuonna -
niin huonoja arvosanoja.
Nähdään.
Ei, kaveri.
No niin, jätkät.
Moikka.
Pärjäile. -Samoin.
Nähdään Alcorcónissa, Suso.
Joo. -Moikka.
Kuule, Rodri.
Et tarvitse mitään taikajuomaa. Olet hyvä tyyppi.
Isäni sanoo, että äly on lahja ja hyvyys on valinta.
Katsopa.
Saat tämän.
Paluu on matkassa parasta.
Pahoille sanotaan täällä vastaan,
koska kenenkään ei tarvitse sietää paskaa.
Tajuatko?
Paskat niistä.
Sano se. -Paskat niistä.
Kovempaa.
Paskat niistä! -Paskat niistä!
Paskat niistä!
Ala mennä. -Paskat niistä.
Äiti ja isä.
Minulla on asiaa.
Tekstitys: Suvi Niemelä