Downloaded from YTS.MX
EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Hov! -Beklager, du tabte.
Intet er det samme
Makker!
Hej, skat.
I medgang og modgang
Rart at se dig. Vi snakkes ved.
Fordi intet er det samme
Det er bedre at grine end at græde
Latter er bedre end gråd
Du skal leve livet Mens du stadig er i live
Man vokser af sine kriser Jeg kan klare dem alle
Jorden drejer om sig selv Uden at blive svimmel
Intet er det samme
I medgang og modgang
Se altid fremad Kig aldrig tilbage
Fordi intet er det samme
Hvordan har I det?
Wow, det er ikke til at tro,
at jeg laver et liveshow med publikum, uanset om der er få,
når man tænker på de begivenheder, vi har set verden over.
Nå, men… Mit navn er Lokillo Flórez.
Tak, fordi I er kommet og overholder alle reglerne for bio-lykke.
I undrer jeg nok over, hvorfor vi er i denne magiske, øde lagerbygning.
Det er der to grunde til. For det første er stedet romantisk.
Og for det andet så skyldes det vores budget.
Jeg ville gerne optage showet i et beboelsesområde.
Jeg ville filme det midt på det lille torv med naboerne som publikum.
Familier ville sidde på altanerne og grine.
Desværre ville myndighederne ikke tillade det.
Den øverste myndighed.
Den magtfulde myndighed,
der dikterer reglerne i sådan et boligområde.
Og hvem er det?
Sikkerhedsvagten.
Den idiot ville ikke lukke mig ind.
Så jeg tog herhen,
og når en sikkerhedsvagt siger nej, så er det et nej.
Selv hvis det er præsident Putins mor. "Fru Putin, et nej er et nej."
Jeg står der, og han siger:
"Der står en herre, som siger han er fra… Hvor kommer du fra?"
"Jeg skal optage et Netflix-show."
"Nenfis?"
"Netflix."
"Nedis?"
"Netflix."
"Han ønsker at tage en selfix"
"Du er forment adgang." De lukkede mig ikke ind.
Så nu bruger vi lageret her, som hverken har altaner eller vagter.
Vi optager dette show som et vidnesbyrd til fremtidige generationer.
De skal vide, at på denne tid forandrede verden sig, som vi kender den.
Intet var længere det samme.
Vi måtte lægge alle vores vaner, hobbyer og aktiviteter fra os.
Vi måtte stoppe med at gøre noget så simpelt som et håndtryk.
Vi måtte bruge hilsenen på fem bogstaver.
Der sidder en dame derhjemme og tænker: "Numse?"
Nej, frue. Albue. Men det er ikke det samme.
Mennesker har givet hinanden hånden i en evighed.
Ved I, hvor håndtrykket stammer fra?
Håndtrykket stammer helt præcist
fra oldtidens civilisationer.
Hvis du ikke kan nævne en dato, men vil lyde klog, så sig:
"Fra oldtidens civilisationer."
Ingen kan jo sige: "Jeg var der, det passer ikke."
Håndtrykket og highfiven er blandt de fineste hilsener vi har i Vesten.
Asiaterne, som altid har været klogere end os,
benytter sig af en tusind år gammel hilsen, som har overlevet pandemier.
Hvad gør de?
De bukker.
Et buk, så de nærmest står i en ret vinkel.
Hvorfor kalder man det en ret vinkel? Fordi vinklen…
…går ret op i røven.
Nej, vesterlændinge, og i særdeleshed latinoer,
har brug for fysisk kontakt, når vi hilser på hinanden.
Savner I ikke fysisk kontakt?
Vi kan lide at røre, klappe og banke. "Hva' så?"
"Hva' så, dit fjols. Spiller du dum?"
"Et spark giver held."
"Hej, makker. Hej, knægt."
"Hva' så, din idiot?"
Det måtte ske, før man kom på udtrykket.
"Han må være en idiot."
Og med pigerne har vi helt klart brug for fysisk kontakt. Den romantiske slags.
Hej, tøs.
Vi har brug for kys. Latinoer elsker små kys.
"María Cristina, hvordan går det, skat?"
"Camilita, hvor er du blevet voksen!"
"Hva' så, María Laura, min skat?"
Ja, romantisk.
Men vi fik at vide, at man ikke må kysse på læberne længere.
Det var svært for mig at holde op med at kysse på læberne,
fordi min kone er den eneste, jeg aldrig kysser på læberne.
Hvordan kysser man med maske på?
Jeg kunne ikke klare det længere. Jeg begyndte at kysse på masken.
Men at kysse en maske er værre end at sutte på patter gennem en bh.
Det giver ingen mening.
Og da vi indså, at vi ikke måtte have fysisk kontakt,
så havde vi ingen idé til, hvordan vi skulle hilse på vennerne.
Kan I huske de første dage? De gav dig albuen, og du gav dem anklen.
Det var som at spille med Messi.
For der var ingen, der kom med en officiel hilsen.
Det var som min første tur til Argentina. Argentinske mænd hilser med kindkys.
Og det er vi ikke klar på. Colombianere rækker hånden frem og…
"Hov!
"Hej, hvordan går det? Hov!
Man aner ikke, hvad man så skal gøre.
Især fordi argentinere er høje med skræmmende blå øjne.
Myndighederne fortalte os ikke, hvordan vi skulle hilse.
De vidste det heller ikke.
Kan I huske, da latinamerikanske præsidenter gik på TV og sagde:
"I skal stoppe med at give hånd. Fra nu af skal I bruge knytnæven.
Da præsidenten sagde "knytnæven", tænkte jeg på min far.
Han brugte altid knytnæven på min mor.
Så sagde de, at man heller ikke måtte bruge knytnæven.
Vi har alvorligt brug for at finde på nye måder at hilse på.
Men en hilsen, som kan overleve pandemier,
og som ikke er i fare for at dø ud, som håndtrykket er det.
Mit ydmyge forslag er…
Nu kommer svesken på disken.
Fra nu af kan vi hilse på hinanden, ved at støde kønsdelene sammen.
Det er ikke sjofelt, det er revolutionerende.
Lad os ubekymret støde kønsdelene sammen som en hilsen.
"Hva' så?" Bum!
"Hej." Bum!
"Hva' så, mand?" Bum! Ubekymret!
Lad os banke vores kaloriusser sammen. Det er let nok.
Man kan ikke få den nye virus på den måde.
Man kan få andre vira, men dem er vi vant til.
Vi har udviklet antistoffer.
Der var nye tv-kampagner, som viste, hvordan vi skal vaske hænder.
Vi vidste ikke, hvordan man gjorde.
Husker I videoen, der gik viralt på WhatsApp og sociale medier,
som forklarer, hvordan man vasker hænder?
Vi lærte, at vaske begge hænder, mellem fingrene, tommelfingrene.
Hashvraget kradser bare i håndfladen.
Da jeg så det, sagde jeg:
"Hvis vi i al den tid har vasket hænderne forkert,
hvordan står det så til med at vaske røven?"
Nej.
Vi skal være glade for, at der ikke er en røvvirus.
Forestil jer en røvvirus. Vask den hvert tyvende minut.
Udenfor skal man gå med røvmaske.
Man skal bruge den obligatoriske røvsprit.
Hvad skulle vi gøre uden hænder?
Forestil jer en koncert, hvor ingen kan gøre det her.
Det gælder ikke os, men vores forældre.
Vores tanter og fædre gjorde sådan. Det gør vi unge ikke.
Vi rækker kun hænderne i vejret, hvis vi skal danse på TikTok.
De skøre TikTok-tøser danser sådan der.
Jeg danser ikke sådan, for jeg er rapper!
Op med jeres hænder, ellers klipper vi jer ud!
Så kommer I ikke med i videoen.
Jeres hænder!
Op med jeres hænder
Få jeres hænder i vejret
Latinamerikanere I vores kvarter går vi stadig hånd i hånd
Vores regeringer Giver os ikke en hånd
Jeg vinder i poker Jeg har den bedste hånd
Jeg dater din datter Men jeg beder ikke om hendes hånd
En fugl i hånden Er bedre end ti på taget
Politiet råber: "Hænderne op"
Mine venner giver hånden Mine kammerater og brødre
Op med hænderne
Få jeres hænder i vejret
Jeg er glad for, at vi vasker hænder. Jeg slog det op,
og på en menneskehånd
er der mere end 150 forskellige slags bakterier.
Tænk på, hvor den hånd har været, inden du trykker den.
Gør jeres hjemmearbejde næste gang, og lugt diskret til hånden.
Prøv det. Lugt til den.
"Hvordan går det?"
"Fint, tak."
"Lugter af løg.
Der er vist en, der har lavet mad."
"Hyggeligt at møde dig.
Nikotin. Her har vi en ryger."
"Hvordan går det?"
"Fint."
"Lugter af valleost.
Han har været med kæresten i biografen."
Gudskelov er det blevet en vane at vaske hænder ofte.
Hvad er problemet?
Vi vasker hænder hver anden time,
men vi tørrer dem i et håndklæde, vi ikke har vasket i to måneder.
Tænk på håndklædet derhjemme.
Krop-og-hænder-håndklædet,
som du tørrer bilen og vasker dine sko med.
Det beskidte håndklæde.
Alle latinamerikanske hjem har sådan et håndklæde.
Som barn smed du håndklædet væk, men det dukkede op igen.
Det forsvinder ganske simpelt ikke.
Du flytter fra hus til hus, og det følger med.
Det hjælper dig endda med at flytte.
Hvem har ikke pakket et spejl eller TV ind i et håndklæde?
Det er sådan, det dukker op.
Og håndklædet har forskellige teksturer, fordi det er så uldent.
Det ligner en gryderet, når det er vådt.
Det føles som ristet brød, når det er tørt.
Det både tørrer og sliber en. Det uopslidelige håndklæde.
Ved I, hvad det eneste, der ville overleve en atomkrig, er?
-Kakerlakker. -Kakerlakker og håndklæder.
Du må altså ikke ødelægge Netflix-showet.
Nej, det giver mening.
Damen siger, at kakerlakkerne gemmer sig i håndklæder,
når trykbølgen kommer.
Det giver mening at vaske sine hænder. Hvorfor vil vi ikke vaske hænder?
Vi mennesker bruger vores hænder mere end noget andet.
Dem, der har hænder.
Ikke sandt? Nej.
For hvis du ikke har hænder…
Hvad vasker folk uden hænder? De får en voldsom omgang røvvirus.
Jeg er ikke ude på at være uhøflig.
Er der nogen her, der mangler hænderne?
Ræk hånden op.
Men nu er vi her.
Vi tilpasser os den nye virkelighed og disse regler for samvær.
Fordi en virus fik vist os, hvor sårbare vi mennesker er.
I en stund var det noget, der gav os en følelse af lighed.
Hudfarve, køn, religion og sprog betød ikke noget længere.
Rig eller fattig betød intet. Uanset om du var rig og boede i et palæ
eller fattig og boede i et skur, så skulle man blive indenfor.
Hvis du lod dig skille fra din kone, så håber jeg for dig,
at du ikke fik skilsmissepapirerne under pandemien,
for det er noget rod.
Forestil dig, at du står midt i det.
Du har betalt advokaterne, og du har endda givet afkald på børnene.
"Endelig fri! Hold dig fra mig. Det er dit hjørne, og det her er mit."
Hvad med fyren, som i starten af 2020 sagde sit job op for at være freelancer.
Nej. Nu skal I ikke være sådan.
Nej. Fyren, der fik ordnet tænder,
men behandlingen blev gjort færdig under pandemien.
Forestil jer at have munden fuld af ståltråd i et par år
for at rette op på tænderne, der ligner noget fra en piraya på coke.
Endelig har han fået et pænt smil, og så skal han til at gå med maske.
Så er der dem, der fik lavet store tatoveringer,
som skulle laves i flere etaper,
hvor en del af den manglede på grund af nedlukningen.
Min ven Daniela var begyndt på en armtatovering.
Der skulle stå: "Hold ud".
Nedlukningen kom, da de var nået til "ho".
Surt, ik'? Men tilfældigvis er hun faktisk en…
Hvad med fyren, som vågnede op fra sin koma under nedlukningen?
Der var faktisk folk, som vågnede op fra en koma under nedlukningen.
Den mest interessante historie er den om fodboldspilleren.
Han var i isolation i tre år.
Er I med? I koma.
Det er det samme.
Manner! Tre år!
Da uheldet var ude, anede han ikke, at han ville ende i sådan en situation.
Forestil jer at vågne op fra en koma under en pandemi.
"Sygeplejerske."
Lad mig koncentrere mig om min koma.
I ville kunne vække en fyr i koma.
Lad os fortsætte. "Sygeplejerske.
Sygeplejerske.
Du godeste, jeg er vågen!
Jeg har fået livet tilbage. Nu vil jeg nyde hvert et øjeblik."
"Lig stille.
Vi kan ikke forlade stedet. Alt er lukket ned."
"Lukket? Hvorfor? Jeg vil ud og foretage mig noget."
"Vi går på live om en halv time,
så kan du genoprettte forbindelsen."
Nej.
Nej, det er for meget.
Ikke det.
Hvor er I tarvelige.
Patienten siger: "Jeg har ingen hænder at klappe med."
Kvinder, der fik røv- og brystimplantater for at få sig en sugardaddy.
Det var nemlig en god investering.
Vi blev alle spærret inde. Surt.
De skulle have brugt pengene på et godt telefonabonnement i stedet for silikone,
for nu kan man kun mødes via videoopkald,
hvilket er til mændenes fordel. Tænk over det.
Efter at en lang nedlukning er overstået,
vil kvinder have færre krav til mændene, når de skal lede efter en partner.
Den ældgamle profeti blev opfyldt.
"Alle mænd er lige." Og vi var virkelig lige.
Alle fyrene på de videoopkald havde langt hår og skæg.
Heroppe var de velsoigneret. Hernede var det shorts og klipklappere.
Alle bruger masker. Godt, gutter. Vi er ikke grimme længere.
Vi er lidt grimme.
Kvinder, vi mænd vil ikke lade jer…
Nu skal jer fortælle jer kvinder noget.
Gå efter det.
Brug albuerne eller hvad som helst for at få fat i det, I vil have.
Smed mens jernet er varmt.
Forestil jer, at I er i et farligt kvarter.
Tag den første bus, der kommer, også selvom det ikke er den, I skal med.
Gør som i Pokémon. "Jeg vælger dig!"
Fang ham.
Det er så vanskeligt at finde en fyr nu til dags,
at mødre snakker med deres døtre,
som om fyren var en skål suppe. "Spis ham op.
Spis ham op, skat."
De fleste fattige kvinder ville med glæde tage det, du smider væk.
Inden nedlukningen var der nok mange kvinder, som sagde:
"Jeg vil have en fyr, som er høj, mørk, rig, klog og sjov."
Under nedlukningen lød det: "Han skal være høj og sjov".
Efter nedlukningen: "Jeg vil have en mand."
Det var ikke helt skidt. Ikke alle kvinder var spærret inde alene.
Nogle af dem var spærret inde med deres mand eller kæreste.
Endelig fik de deres mand til at blive hjemme.
Deres mand var der døgnet rundt.
Der var ingen undskyldning som: "Jeg skal spille kamp."
"Næ, nej. Alt er lukket ned. Kom her."
Manner! De havde dem hjemme hele tiden.
Fredag aften kunne man ikke undskylde sig med at man skulle mødes med vennerne.
Det var slut med at hænge ud om fredagen.
Ifølge ugebladet People
var det sådan i det skøre år 2020,
at kvinder måtte genoverveje listen over kvaliteterne
hos prinsen på den hvide hest.
Listen havde indtil da lydt:
Alle kvinder ønsker en mand Som er sød og kær
Romantisk og trofast
Som kan danse og lave mad Som køber gaver til dem
Og som dufter godt
En mand, som masserer hendes fødder Når hun kommer hjem efter en lang dag
En, som fortæller vitser om dagen Men knalder hende tre gange om natten
En, som elsker og beskytter hende Som hun vil have det
Uden at blive jaloux og irriterende
En, som ikke tisser på toiletbrættet
Eller efterlader hår på sæben
I tænker nok: "Findes den mand overhovedet?"
Selvfølgelig
Problemet er blot det At fyren allerede har en kæreste
Valget er jeres, kvinder.
En digital fyr eller en anal-og fyr.
Jeg vil anbefale den digitale.
Fordi nu til dags bliver man nødt til at holde sig up to date
med det virtuelle og det teknologiske. Det er vores virkelighed nu.
Det virtuelle og teknologiske. Hvis du ikke kunne lide platformene,
så måtte du forstå, at det var den eneste måde at telekommunikere på.
Virtuel undervisning, underholdning, forretning.
Under nedlukningen gjaldt det om at have internet.
Og så begyndte den berømte telekommunikation.
Kan I huske det? Alle begyndte at arbejde hjemmefra.
Det var et stort rod.
"Du er ikke forbundet. Send mig linket. Det er ikke linket."
Genstart den. Det er ikke den. Hvilken platform er det?
Jeg emailede den. Sluk for medhør, og tænd for kameraet."
Videoopkaldene gik ned, fordi alle var online. Husker I det?
Videoopkald gik ned, men det var ikke et problem for smukke mennesker.
De smukke er smukke.
De smukke mennesker lignede stjernerne i Titanic.
Frosne, men glamourøse.
Så irriterende! Alle virtuelle møder foregik sådan her:
"Chef, jeg synes, vi bør…
…holde et møde, så vi kan diskutere…
…de muligheder der…"
De så smukke ud, men vi grimme mennesker så grimmere ud.
Hvorfor skulle det ske, når vi så allerværst ud?
"Chef, er det muligt…
…som der står i min markedsanalyse…"
Det er så irriterende!
Enten gik billedet eller lyden ned.
"Chef, din ko…"
"Hvad sagde du, Flórez?"
"Din kommunikationsstrategi ser god ud, men plat…
"Hvad, Flórez?"
"Jeg må give opgaven videre. Kan du få en til at anal…
"Hvad, Flórez?"
"Jeg kigger nærmere på det i dag, inden du kommer…
Det var virkelig hårdt.
Mens vi havde virtuelle møder, havde børnene virtuelle timer.
Vores kære mødre måtte igennem folkeskolen igen med børnene,
samtidig med at vi skulle arbejde ved siden af.
Jeg har to børn, Luchi og Santi. De har begge en computer.
Jeg har virtuelle møder, og de er i skole. Drengen, pigen og så mig herovre.
Vores kabler blev sammenfiltrede.
Min søn sendte sine opgaver til min chef.
Jeg lavede tests med min datters lærer.
Hvad er problemet? Min søn blev forfremmet, og jeg dumpede.
Ih, altså.
Selv lægekonsultationer var virtuelle.
Det er latterligt. Virtuelle lægekonsultationer?
Det plejede at være ansigt til ansigt. Virtuelle lægekonsultationer?
Jeg havde et videomøde med min tandlæge.
Min søn kom ind, og spurgte: "Hvad laver du, far?"
"Jeg er til tandlæge, sønnike."
"Jeg ved, hvad mor gjorde i aftes." "Med tandlægen?"
"Nej, med gynækologen." "Hvad?"
Nej, du. Så langt ude er vi ikke kommet.
Hvem sender hun det til? Hvad får hun tilsendt og af hvem?
Men det er ikke en dårlig idé.
Hvis en gynækolog skal… Er der en gynækolog tilstede i dag?
Jeg kan ikke lugte… Det er fis.
Hvis der er gynækologer, som ser med, så er virtuelle kurser en god idé.
Og jeg ved, hvem I kan øve jer på.
Webcammodeller.
Findes der en bedre patient at øve sig på for en gynækolog end en webcampige?
Jeg ved, at der er udsatte grupper, der ser med.
I sårbare grupper derhjemme, hvad er en webcampige?
En webcampige er en slags influencer.
Som en slags youtuber, der viser sine varer til kameraet.
De har ikke følgere, men rovdyr.
I modsætning til youtubere leder de efter fingeren hernede, og ikke heroppe.
Hvem har en stor… Du har ret, frue.
De er professionelle. De ved, hvordan man åbner appen,
de har en fleksibel kalender.
Webcampiger er forud for deres tid.
Webcampiger er det bedste eksempel på initiativ og selvstændighed.
Da det blev populært at telekommunikere,
var de allerede professionelle telekommunikatører.
Vi var stadig nybegyndere,
mens de tjente til føden med sved på kroppen.
Nej, undskyld. Hold nu op.
De tjente til føden med sved på panden.
De var ikke nervøse for at blive fyret.
De var ikke bekymret, da alle firmaer begyndte at fyre folk.
De havde det fint, mens andre kvinder fik det på den hårde måde.
En af mine venner er en webcampige.
Nogle gange beder jeg hende sende billeder af sig selv med tøjet på.
Jeg ved, at I tænker: "Perverse stodder. Hvordan kan du gøre det?"
Vi plejede at arbejde sammen, men så sagde hun sit job op.
Vi mødtes igen og jeg spurgte:
"Daniela, hvordan går det? Hvorfor sagde du op?"
Hun sagde: "Nej, du. Jeg var simpelthen træt af det."
De tog røven på mig med vagtplanerne, og chefen var altid efter mig.
Nu er jeg træt og bliver taget i røven, men chefen er ikke efter mig."
Det klassiske spørgsmål til en webcampige: "Tjener du mange penge?"
Og hun svarer: "Mere eller mindre. Det tager tid.
I starten tjente jeg ikke meget, men det gør jeg nu."
Jeg sagde: "Ser man det. Ved dine forældre det?"
"Ja, min far fik næsten et hjerteanfald, da han fik det at vide.
Han smadrede ting og råbte, at jeg ikke skulle kalde ham far mere.
Så jeg sagde: 'Ok, far. Jeg smutter.
Jeg tager bilen, jeg har købt til os.
Jeg holder op med at afdrage på boliglånet og betale regningerne.'"
"Hvad sagde din far så?"
"'Du skal ikke kalde mig far.
Kald mig for din manager, skat.
Det er et familieforetagende. Lad os komme videre.
Lad os få ryddet op.
Lad os få opgraderet studiet. Se den her beskidte rosenkrans.'
'Far, lad sexkuglerne være.'"
Det må være akavet for en far, at indrømme overfor sit barn,
at han ved, at hun er en webcampige.
Forestil jer den gamle i den situation.
"Daniela, jeg ved alt om det.
Jeg ved, hvad dit job er."
Hun spørger så: "Hvor har du set mig henne?"
Hvad skal faren svare?
Altså, jeg gik ind på YouTube.
Jeg ville se højdepunkterne fra kampen.
Det ene førte til det andet,
og jeg forsøgte at lukke en reklame,
men så kom jeg ind på en betalingsside, som jeg forsøgte at lukke,
men jeg kom til at skrive mit navn i stedet.
Navn, adresse og kreditkortoplysninger.
Så nu er jeg medlem."
Faderen. Webcampiger er professionelle.
De tjener penge hjemmefra, og de bliver ikke smittet med sygdomme.
Måske en computervirus.
God belysning, god mikrofon, gode patter. De har det hele.
Deres værelser er lydisolerede. Ikke for at lyden ikke skal komme ud,
men for at undgå at blive distraheret af lydene ude fra gaden.
De er en sårbar gruppe. Lad mig forklare det.
Når de får drikkepenge, så ringer en klokke på computeren…
Fyren her nikker. "Ja.
Det er fuldstændig rigtigt."
Der er en klokke, der ringer.
Det betyder, at de har fået drikkepenge. De kalder drikkepengene tokens.
De får tokens for at røre ved sig selv.
De reagerer på klokken ved at røre. Dingeling.
Ding-dang.
Dingeling.
Ding-dang.
Hvis rummet ikke er lydisoleret, og isbilen kører forbi udenfor…
Dingeling!
Det ville tage livet af dem.
Det ville i hvert fald dehydrere dem.
Vi kan lære meget af webcampigerne.
Vi bør alle have et værelse derhjemme, som er indrettet til virtuelle møder.
Det er vores nye virkelighed, og det ændrer sig nok ikke.
Et værelse derhjemme til virtuelle møder og virtuel undervisning for børnene og os.
Til videogennemgange, konferencer
og endda til at filme indhold til de sociale medier.
Eller et værelse, hvor mariachibandet ikke kan forstyrre en
med deres 30 daglige serenader.
Kan I huske, at det ogåså blev populært at stå og synge foran folks huse?
Kan I huske, at vi engang kastede pengesedler til dem?
Nu kaster vi mønter efter dem, for at få dem til at stoppe.
Gadesælgerne afbryder konstant ens møder.
Hvad nytter det at investere i en Mac fra Apple,
når larmen kommer igennem vores Windows.
Er jeg klog eller hvad?
Troede I kun, jeg kunne fortælle jokes om folk uden arme?
Jeg forsøger at få lavet arbejde på min Apple, og udenfor råber de: "Æbler!
Lækre æbler.
Køb æbler her."
Med musik og det hele. "Køb æbler her.
Æbler."
Forestil dig et videoopkald med en pige, du holder af, hvor du læser et digt op,
som konstant afbrydes af gadesælgerne.
Du siger: "Jeg elsker dig mere end rødvin.
Du vækker en masse følelser i mig, og jeg drømmer om at røre ved dine…"
"Citroner!"
"Jeg vil spille to sange, som jeg har skrevet til dig.
De er inspireret af dine øjne, hvis blik får mig til at føle mig…"
"Yuccaer!"
"For at vise, hvor meget du inspirerer mig, vil jeg give dig…"
"Fire bananer for 2,000."
"…mit hjerte i dine hænder, selvom din mor…"
"Kobber, plastik, glas."
"…ikke aner, at du har…"
"Friskbagte boller!"
"Jeg vil åbne for balkondøren og dufte til dine…"
"Friske fisk!"
Utroligt!
Gadesælgere er så irriterende.
De vil nok sige, at jeg glemmer, hvor jeg kommer fra.
Jeg var også gadesælger, men de er altså irriterende.
Men jeg ønsker, det går dem godt. Jeg håber, de når langt.
Meget langt væk.
Hvor vi ikke kan høre dem!
NASA burde sende dem alle op til månen i en raket.
Så kan de lave et loppemarked deroppe.
NASA!
Hvis I ser med, NASA…
Selvfølgelig har de indstillet al forskning for at se mit show.
Hvis I ser med, så er det en glimrende forretningsidé
at sende gadesælgere op til månen.
NASA ved, hvordan man tjener penge.
I må ikke glemme, at de midt under pandemien i 2020
sendte en raket ud i rummet. Kan I huske det?
SpaceX.
De sendte en raket med to besætningsmedlemmer op
som en optakt til rumturismen.
Hvad vil rumturisme sige?
At man kan købe en billet til en vandretur på Månen.
Rige mennesker vil kunne…
Frue, tag den redningsvest af.
Det er for rige mennesker.
Hvorfor er fattige mennesker så umiddelbare?
Rige mennesker planlægger deres ferie årevis i forvejen.
En fattig skal bare høre ordet "tur".
En fattig fyr sidder på gadehjørnet og fjerner lus fra en yngre fattig fyr.
En fattig nabo kører forbi i en fattigmandsbil og siger: "Lokillo!"
"Hvad laver du?"
"Ikke noget."
"Lad os tage på stranden." Og så tager de på stranden.
Og de ringer til deres arbejde på vejen. "Chef, jeg er blevet syg."
Nej, rumturisme er for de rige. Og kun for de rige.
Rige mennesker gør sig klar til at tage til en anden planet.
Vidste I, at der er grunde til salg på Månen?
Det er sandt. De sælger grunde oppe på Månen.
Der er folk, der har købt grunde på Månen!
Rige mennesker er ikke dumme.
Ellers ville de jo være fattige.
De rige mennesker forlader Jorden, inden der kommer en ny pandemi.
Rige mennesker forlader Jorden for at undgå at komme i kontakt
med gadesælgere. Nej. Med vira.
Det vil ikke være overraskende, hvis der kommer et væsen fra fremtiden af,
et særligt væsen fra det ydre rum,
for at advare os imod den menneskelige migration til andre verdener.
Lander
Løb!
Løb! Luk alle lufthavnene!
Lad være med at spise flagermussuppen!
Jeg mener det. Der er en pandemi på vej.
Har den været her?
Jeg fik vist fejlberegnet min landing.
Så vil jeg i stedet advare jer om asteroiden Apophis,
der vil ramme i 2036.
Så vil I alle være en sårbar gruppe.
Ja.
Hvor er jeg uhøflig. Mit navn er Rastacuando.
En tidsrejsende budbringer.
Jeg er fra førfremtiden.
Og jeg kommer med godt nyt.
Men først må jeg nok forklare jer, at vi nåede at bosætte Mars i tide.
Ja.
Kan I huske rumskibet SpaceX med de to besætningsmedlemmer?
Der var 50 husholdersker ombord i lastrummet på rumskibet.
Halvtreds rengøringskoner, som skulle gøre planeten klar til,
når de rige og klodens klogeste folk ville ankomme.
Disse kvinder redte sengene.
Og de lappede de sorte huller.
De fejede sternestøvet op.
Indtil alting var klart.
Adskillige år senere lettede endnu et rumskib
med Jordens rigeste og klogeste, så menneskeheden kunne fortsætte på Mars.
Rumskibet havde 50 pladser.
De 50 pladser var fordelt på følgende måde:
Der var 28 pladser
til de rigeste mennesker på planeten.
Kun rige mennesker. Vanvittigt rige.
De var Ikke bare rige, men virkelig rige.
Ens første indskydelse, når man ser dem, er: "De er rige."
Vanvittigt rige mennesker med masser af smykker og ure.
Diamantbelagte masker.
Og gamle damer med bittesmå hunde, som sked i en Louis Vuitton-taske.
Det var kun for de rige.
De fik 28 pladser.
Fjorten pladser.
Otteogtyve, 29, 30…
Fjorten pladser
gik til Jordens ypperste læger.
Endelig fik de indset, hvor vigtig folks helbred er.
Den første forsvarslinje. Endelig huskede de lægerne.
Der var altså 19 pladser til lægerne.
Fireogtyve, tre, fire.
Fjorten pladser
gik til de vigtigste læger.
Jordens mest fremtrædende læger og videnskabsmænd.
Lægerne, som altid har været i den forreste linje.
Bortset fra prostatalægerne, som befandt sig bagerst.
Nemlig.
Tolv, 14, 24.
Der var 43 pladser tilbage.
Hvad?
Niogtyve pladser.
Til Jordens klogeste tænkere.
Kun nobelprismodtagere.
Kun intelligente mennesker.
Filosoffer.
Filologer.
Fosfor.
Fosforescens
Og fremtrædende politiske ledere. Kun de politiske ledere.
De måtte endda eskortere Donald Trump ud.
Han tog en plads og nægtede at flytte sig.
"Nu er det min plads!"
Glem det.
Fireogfyrre, 47.
Niogtyve.
To pladser
til de bedste spansktalende komikere.
Latter er vigtig for mennesker, både her og på fremmede planeter.
De to bedste og mest lovende komikere.
Den mest revolutionerende og den mest berømte.
De to sjoveste spansktalende mennesker.
Jeg ved, at I er sindssyge,
så I vil vel gerne vide, hvem de to komikere er, ik'?
I vil gerne vide det.
Jeg ved det ikke. Jeg var så træt, at jeg faldt i søvn på de to sæder.
Jeg ved ikke, hvem der kom ombord.
Syvogtredive, 34.
Der er to pladser tilbage.
Det er stewardessernes pladser.
Men eftersom en af dem sad på skødet af piloten,
så var hendes plads ledig.
Og det sæde gik til et…
…mariachiband med 15 musikere.
Der var plads til alle 15 på det sæde.
I tænker nok, at der umuligt kunne være plads.
De havde øvet sig i nogle meget små varevogne.
De kunne alle være der med alle deres instrumenter.
De spillede La cucaracha hele vejen,
mens de ragede løs på stewardessen, den skøge.
Jeg vågnede, da vi var nået halvvejs,
og jeg sang endda også en sang for stewardessen.
Hvad?
Kærligheden rækker til stjernerne
Rumalderens kærlighed
En særlig slags kærlighed
Den kaldes "planetarisk lidenskab, der forener os i kærlighedens kosmos."
Hej, kvinde Hvorfor vil du ikke tale med mig?
Om planeterne
Som du kan se ud af vinduet.
Vis mig Ur-anus
Så rund og mørk
Ja, kvinde, lad mig også se Dit Venusbjerg
Og lad mig se din ring
Omkring Jupiter
Hvis der er en anden stjerne i dit liv Så har jeg forståelse for det
Hvis jeg var jaloux på Jorden
Så vil jeg ikke være jaloux her
Jeg indrømmer
At Rastacuando knaldede dig på Jorden
Rastacuando knaldede dig på Jorden
Men det er slut med det
I undrer jer nok over, hvorfor jeg er kommet hele vejen fra fremtiden af.
Kan I huske, at jeg sagde, at jeg havde godt nyt?
Da de sendte det sidste rumskib afsted,
var der kun milliardærer og genier ombord,
så der er ret kedeligt deroppe.
Kun gode mennesker? Nej!
Der er ingen tyve.
Der er intet politi, da der ikke er nogen tyve.
Der er ingen døde, da der intet politi er.
Så alle de interplanetariske bureauer
besluttede sig sammen med NASA for at sende et sidste rumskib afsted,
men denne gang med Jordens bærme.
Hvorfor? Fordi alt i universet er i balance.
Lys og mørke.
Godt og dårligt.
Yin og T-shirts.
Som følge af den tankegang sendte de ubehagelige mennesker derop.
Dårlige mennesker. Tabere, fattige folk og grimme mennesker.
Folk, som intet havde at leve for. Dumme mennesker.
Foragtelige mennesker.
Og gør naturligvis,
at I alle har en chance.
Ja!
I bør være stolte.
Og der vil kun være to sikkerhedsvagter ombord på det rumskib.
Hvorfor to sikkerhedsvagter?
Den ene kan sove om dagen…
…og den anden kan sove om natten.
De øvrige vil blive bedt om at fylde følgende formular ud.
Ansøgning til projekt: "Sådan gør man tingene værre."
Du kan få lov til at rejse, hvis du opfylder mindst ét af disse krav.
Mindst et af disse krav.
Hvis du lader, som om du sover i bussen for at undgå at give dit sæde til…
…en gravid kvinde…
…især hvis der er tale om din egen kone…
…så må du rejse.
Hvis du tager din bedstefar med i banken, når du skal overføre penge…
…fordi de lader ham springe køen over…
…så må du rejse.
Det må I ikke gøre mod de ældre.
Det må I ikke gøre mod bedstefar.
Det er farligt for ham at være ude i trafikken. Gør dog noget.
Kom af med ham. Find et plejehjem til ham.
De er så irriterende.
Hvis du har givet en falsk regning videre, fordi du selv er blevet røvrendt…
Ræk hånden op, hvis I er blevet røvrendt.
Hvis du har været i biografen,
hvor du købte de billigste billetter
for så at sætte sig på de dyre pladser, så snart filmen er gået i gang…
Det er så irriterende!
Du skal ind og se en film af den geniale Lokillo,
og du sidder på de dyre pladser.
Du læner dig tilbage, du er stille, og du gør ingen fortræd.
Som et anstændigt menneske.
Da lyset slukkes, og filmen begynder,
kan du se en gruppe sølle fyre komme nærmere,
og de sætter sig ved siden af dig.
Her.
Vagten indser,
at ingen af os har købt de dyre billetter, og han beder os flytte os.
Ja.
Men gæt engang, hvad den bedste nyhed er.
På denne sidste opsendelse vil der ikke være asiatere,
europæere eller hvide ombord.
Kun latinamerikanere.
For det er et videnskabeligt faktum,
at vi latinamerikanere har flere forsvarsmekanismer.
Ja.
Vi blev sendt i krig som børn.
Vi latinamerikanere har veltrænede organismer.
Vær stolt af at være latinamerikaner!
Vi har flere forsvarsmekanismer.
Latinamerikanere Har så mange forsvar
Det skyldes måden, vi er opdraget på Og det skammer vi os ikke over
Hvis vi taber noget mad Så samler vi den op igen
Det der ikke slår dig ihjel Gør dig stærkere
Vi puster på det Og så spiser vi det
Den samme sodavand Bliver delt af ti
På den måde er det den sidste, der drikker Der får alle de andres madrester
Vi laver nummer to på toilettet Mens vi sms'er med kæresten
Uden at tørre skærmen af Og uden at vaske hænder
Så sætter vi den til øret
Latinamerikanere
Har så mange forsvar
Det skyldes måden, vi er opdraget på Og det skammer vi os ikke over
Hvis der ikke er noget rent undertøj
Så vender man dem bare på vrangen
Og hvis vores øre klør Så stikker vi en nøgle derind.
Vi bruger en taske
Som tandtråd
Og vi drikker vandet i svømmepølen Som børn bruger som pissoir
Når vi fejer gulvet Fejer vi det ind under gulvtæppet
Og hunden Der slikkede en anden hund i røven
Kommer og tungekysser os
Latinamerikanere
Har så mange forsvar
Det skyldes måden, vi er opdraget på Og det skammer vi os ikke over
Latinamerikanere
Har så mange forsvar
Vi skal nok overleve
Vi ses i fremtiden
Velsignet kærlighed.
Hey.
Jeg er her.
Jeg er kommet fra fortiden af.
Stedet, hvor jeg var, lignede et fængsel.
Det var fyldt med tyve og prosti…
Fyre og protestanter.
Troede I på alt, hvad hans sagde?
Det gjorde jeg.
Det gjorde jeg helt sikkert, for det gav alt sammen mening.
Vi mennesker ødelagde vores planet.
Vi havde ingen anden udvej end at finde en anden planet at kolonisere.
Og de har brug for os latinoer til at kolonisere den.
Især colombianere.
Hvem skulle ellers sætte lidt kulør på tingene på planeten?
Os colombianere.
Desuden har pandemien gjort colombianere mere følsomme.
Vi ved, at Jorden går under.
Så drik ud, mor jer, hav sex. Jorden går under.
"Vask hænder!"
"Hvorfor? Jeg slikker på mine fingre, når jeg har spist kylling."
"I må ikke gå ud."
"Hvad mener du med det?
Jeg forfalsker en læges ID-kort, for jeg skal ud i dag.
Eller også klæder jeg mig ud som et dyr." Det var nemlig fedt.
Kan I huske dyrene, som kom frem under pandemien?
Det var sådan et stærkt budskab, da dyrene dukkede op igen.
Dyrene dukkede op igen i de øde byer.
Det var et skønt budskab. Dyrene følte sig fri,
da vi udyr var blevet spærret inde.
Sikke et budskab!
Noter det for mig. Noter det som "anonymt".
Det var smukt at se dyrene igen.
I Spanien dukkede gederne op, for der var ikke længere nogen bøller.
Vildsvin og hjorte dukkede op.
I Kina dukkede en flagermus op, men den åd de.
Vi hørte nogle kattedyr, som, vi troede, var uddøde.
Los Tigres del Norte, La Tigresa del Oriente, El Puma.
Delfinerne vendte tilbage til bugtene.
Havde det varet to uger til, og så var Tyrannosaurus dukket op.
Det er rigtigt.
Det kan sagtens ske under næste pandemi, Gud forbyde det,
at dyrene vender tilbage for at kræve planeten tilbage.
De vil komme tilbage og være vores ledere. Forestil jer et dyr som regeringsleder.
Det har de i Venezuela.
Det har vi også i Colombia.
Ikke sandt? Det er jo ikke en leder.
Forestil jer dyrene være en del af samfundet på lige fod med os.
Forestil jer en elefant som kontorchef,
som peger vredt på en med sin snabel.
Eller en bille som musikproducer, som spiller Bad Bunnys seneste sang.
"Sikke en lort,
men jeg er vild med det. Det er vi allesammen."
Dyr har længe vundet mere og mere indpas.
Der er en del Hollywoodstjerner iblandt dem.
Der er Lassie, Babe, den kække gris.
Der er 101 dalmatinere, Befri Willy, Dr. Dolittle,
og så er der The Kardashians.
Nej, de kællinger har ikke lavet en film endnu.
Jeg har i hvert fald ikke set deres film på Netflix.
Og jeg lavede ikke andet end at se Netflix under nedlukningen, præcis som jer.
Det var skønt at have Netflix under nedlukningen.
Manner!
Endelig fik vi set filmene til ende.
Det plejede at være en undskyldning for at have sex.
Hvem har ikke sagt: "Vil du med hjem og se Netflix-film"?
Det startede som en komedie, men det endte med at være frækt.
Jeg så alle Netflix-filmene. Jeg husker hver og en. Jeg så dem alle.
Gyserfilmene imponerede mig mest. I så dem måske også.
Der var store gyserfilm som Annabelle.
Den handler om den levende dukke Annabelle.
Jeg blev slet ikke bange,
for jeg har set dukker bevæge sig, siden jeg var 14.
I de dokumentarfilm om verdenskrigene, som vi så i historieundervisningen.
Første og anden. Den tredje kommer vist snart.
Jeg så dramaer… Kan I huske den dramafilm?
Den fik alle til at græde.
Den handler om en mentalt handicappet far og…
Også jer.
Altså, der var en far…
Nej. Jeg mener, I så den også.
I så den også.
Der er en mentalt handicappet far, som har en lille datter,
og han bliver fejlagtigt fængslet, og pigen… Kan I huske den?
Den brød jeg mig ikke om. Måske har jeg et hjerte af sten.
Det er en sød historie, men den rørte mig ikke rigtig.
Jeg så den med nogle venner, og under hele filmen sad de sådan her.
Til sidst måtte jeg bede dem om ikke at tage stoffer hjemme hos mig.
Vis noget respekt.
Der var en actionfilm…
Historien om…
Den handlede om en vred fyr med tidlig sædafgang.
Hvad hedder den?
Fast and Furious.
Jeg tjekkede standupcomedy-listen, men der var jeg ikke at finde.
Så jeg sagde: "Der skal jeg være.
Lokillo fra Dabeiba, Antioquía, skal være på Netflix.
Den skal filmes i Medellín med lokale som publikum.
Og vi skal være på Netflix nu!"
Det er der to hovedårsager til.
For det første bliver vi ramt af en asteroide. Rastacuando advarede os.
For det andet har pandemien trods alt lært os,
at latter er det eneste, vi bør sprede her i verden.
Tekster af: Philip Olsen