Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫היי!‬ ‫-סליחה, הפסדת.‬
‫"הכול השתנה…"‬
‫אחי!‬
‫היי, מותק.‬
‫"לטוב או לרע…"‬
‫טוב לראות אותך. נהיה בקשר.‬
‫"כי הכול השתנה‬
‫עדיף לצחוק מאשר לבכות‬
‫לצחוק עדיף מלבכות‬
‫צריך לחיות בכל דרך שאפשר‬
‫כל עוד חיים‬
‫המשברים עוזרים לך לצמוח‬
‫אני יכול להתמודד עם כולם‬
‫הפלנטה ממשיכה להסתובב‬
‫אבל אף פעם לא חוטפת סחרחורת‬
‫הכול השתנה‬
‫לטוב או לרע‬
‫תמיד ממשיכים להתקדם,‬ ‫אף פעם לא חוזרים אחורה‬
‫כי הכול השתנה"‬
‫- לוקיו‬ ‫הכול השתנה -‬
‫היי, מה שלומכם?‬
‫וואו, אני לא מאמין‬
‫שאני מופיע מול קהל, אפילו שהוא קטן,‬
‫בהתחשב במה שעבר על העולם שלנו לאחרונה.‬ ‫אבל בכל מקרה…‬
‫אני לוקיו פלורס.‬
‫תודה שבאתם,‬
‫ושאתם משתפים פעולה עם כל נהלי ה"ביו-אושר".‬
‫אתם אולי שואלים את עצמכם למה אנחנו כאן,‬ ‫במחסן הקסום והנטוש הזה.‬
‫יש לכך שתי סיבות.‬
‫הראשונה, זה מקום רומנטי.‬
‫והשנייה, בגלל התקציב שלנו.‬
‫רציתי לצלם את המופע בקהילת מגורים,‬
‫להופיע בכיכר קטנה כשהקהל שלנו יהיו השכנים,‬
‫שיצחקו עם המשפחות שלהם על המרפסות.‬
‫אבל לצערי,‬ ‫הרשות האחראית לתקנות לא אפשרה דבר כזה.‬
‫הרשות הבכירה ביותר,‬
‫קובעת הסטנדרטים בעלת הכוח‬ ‫לאפשר אירועים כאלה באזור מגורים.‬
‫שהיא?‬
‫המאבטח.‬
‫האידיוט לא נתן לי להיכנס!‬
‫אז הגעתי לשם, וכשהמאבטח אומר לא, זה לא.‬
‫אפילו אם זאת אימא של הנשיא פוטין,‬ ‫הגברת פוטין, לא זה לא.‬
‫אני עומד שם, והוא אומר,‬
‫"יש כאן אדון שאומר שהוא מ…‬ ‫מאיפה אתה, חבר?"‬
‫"שלום, באתי לצלם מופע לנטפליקס.‬ ‫-ננפיס?‬
‫נטפליקס.‬
‫נדיס?‬
‫נטפליקס.‬
‫הוא אומר שהוא בא לצלם סלפיקס.‬
‫הבקשה נדחית." והם לא נתנו לי להיכנס.‬
‫אז באנו למחסן הזה, שאין בו מרפסות,‬ ‫אבל גם לא מאבטחים.‬
‫אנחנו מצלמים את המופע הזה,‬ ‫שהוא יותר כמו עדות לדורות העתיד,‬
‫כדי לספר להם שבמהלך התקופה הזאת,‬
‫העולם כמו שהכרנו אותו השתנה,‬ ‫וכלום כבר לא אותו דבר.‬
‫נאלצנו להפסיק עם כל מה שהיינו רגילים אליו,‬ ‫ההרגלים, התחביבים והפעילויות שלנו.‬
‫משהו פשוט כמו לחיצת ידיים,‬ ‫היינו צריכים להפסיק עם זה,‬
‫ולהשתמש בברכת שלום של ארבע אותיות.‬
‫איזו גברת בבית שואלת "עם הישבן?"‬ ‫לא, גברת, עם המרפק.‬
‫אבל זה לא אותו דבר.‬
‫אנחנו, בני האדם,‬ ‫לוחצים ידיים כבר המון שנים.‬
‫אתם יודעים מה המקור של לחיצת היד?‬
‫המקור המדויק של לחיצת היד‬
‫הוא בתרבויות עתיקות.‬
‫אם אתם לא יודעים את התאריך‬ ‫ואתם רוצים להישמע חכמים, תגידו,‬
‫"בתרבויות עתיקות".‬
‫ברור, כי אף אחד לא יכול להגיד,‬ ‫"הייתי שם, וזה לא נכון".‬
‫לחיצת היד, כיפים,‬
‫אלו בין המחוות הכי יפות שיש לנו,‬ ‫אנשי המערב.‬
‫האסייתים, שתמיד היו חכמים מאיתנו,‬
‫משתמשים במחוות שלום בת אלף שנים‬ ‫ששרדה מגפות,‬
‫שהיא?‬
‫הקידה.‬
‫קידה שממקמת אותם כמעט בזווית ישרה.‬
‫למה קוראים לה זווית ישרה?‬ ‫כי היא מובילה ישר ל…‬
‫לישבן.‬
‫לא, אנחנו המערביים, במיוחד הלטינים,‬
‫זקוקים למגע פיזי כדי לברך זה את זה.‬
‫אתם לא מתגעגעים למגע פיזי?‬
‫אנחנו אוהבים לגעת, לטפוח, להכות.‬
‫"מה קורה, נוכל? משחק אותה טיפש?"‬
‫"הינה בעיטה למזל טוב."‬ ‫"היי, אחי. היי, ילד."‬
‫"מה קורה, אידיוט?"‬
‫זה היה חייב לקרות‬ ‫לפני שהם הטביעו את המושג, נכון?‬
‫"הוא בטוח אידיוט."‬
‫ואנחנו בהחלט זקוקים למגע פיזי עם בחורות,‬ ‫אבל מהסוג הרומנטי.‬
‫"שלום לך!"‬
‫אנחנו צריכים להתנשק.‬ ‫הלטינים צריכים את הנישוקים הקטנים שלהם.‬
‫"מריה כריסטינה, מה שלומך, מותק?"‬
‫"קמיליטה, איך גדלת!"‬
‫"מה קורה, מריה לאורה, מתוקה?"‬
‫כן, רומנטי.‬
‫אבל אמרו לנו להפסיק עם נשיקות על השפתיים.‬
‫היה לי קשה להפסיק לנשק על השפתיים,‬
‫כי אשתי היא האדם היחיד‬ ‫שאני אף פעם לא מנשק על השפתיים.‬
‫אבל איך אנחנו יכולים להתנשק‬ ‫עם מסכות על הפנים?‬
‫לא עמדתי בזה יותר. התחלתי לנשק על המסכות.‬
‫אבל להתנשק עם מסכה‬ ‫זה יותר גרוע מלמצוץ שד עם חזייה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫וכשהבנו שאנחנו לא יכולים לקיים מגע פיזי,‬
‫לא היה לנו מושג איך לברך לשלום חבר ברחוב.‬ ‫אתם זוכרים את הימים הראשונים ההם?‬
‫הם השתמשו במרפק, ואתם השתמשתם בקרסול.‬
‫זה היה כמו לשחק עם מסי.‬
‫כי אף אחד לא המציא ברכת שלום רשמית.‬
‫למשל הנסיעה הראשונה שלי לארגנטינה.‬
‫גברים ארגנטינאים מברכים זה את זה לשלום‬ ‫עם נשיקה על הלחי,‬
‫ואנחנו לא מצפים לזה.‬ ‫קולומביאנים מושיטים את היד, ו…‬
‫"היי! מה קורה… היי!"‬
‫אז אתם לא יודעים מה לעשות.‬
‫במיוחד כי הארגנטינאים גבוהים,‬ ‫עם עיניים כחולות מאיימות.‬
‫אפילו בממשלות לא ידעו‬ ‫מה להגיד לנו לגבי ברכות שלום.‬
‫אפילו הם לא ידעו.‬
‫אתם זוכרים ששנשיאים לטינו-אמריקאים‬ ‫אמרו בטלוויזיה הארצית,‬
‫"די ללחוץ ידיים.‬ ‫מעכשיו, תנו רק כיף-אגרוף"?‬
‫כששמעתי את הנשיא אומר "כיף-אגרוף",‬
‫נזכרתי באבא שלי.‬ ‫הוא השתמש באגרוף שלו על אימא שלי כל חייו.‬
‫ואז הם אמרו להפסיק גם עם כיף האגרוף.‬
‫אז אני חושב שאנחנו צריכים למצוא בדחיפות‬ ‫דרך חדשה לברך זה את זה לשלום.‬
‫אבל ברכת שלום שתשרוד מגפות,‬
‫ושלא תהיה בסכנת הכחדה, כמו לחיצת היד.‬
‫ההצעה הצנועה שלי היא…‬
‫אני שם את זה על השולחן.‬
‫מעכשיו, נברך זה את זה לשלום‬ ‫ע"י הצמדת האיברים הפרטיים שלנו.‬
‫זה לא מלוכלך, גברתי, תראי את זה כמהפכני.‬
‫בואו נשתמש באיברים הפרטיים‬ ‫כדי לברך בלי פחד.‬
‫"מה קורה", בום!‬
‫"שלום", בום!‬
‫"מה קורה, אחי?", בום, בום! בלי פחד.‬
‫בואו נחבר את הדברים שלנו, חבר'ה.‬ ‫זה ממש קל.‬
‫ואי אפשר להידבק ככה בנגיף החדש.‬
‫אפשר להידבק בנגיפים אחרים,‬ ‫אבל באלו שאנחנו רגילים אליהם.‬
‫אנחנו מפתחים נוגדנים.‬
‫היו תשדירים חדשים בטלוויזיה‬ ‫שהראו לנו איך לשטוף ידיים.‬
‫לא ידענו איך לשטוף ידיים.‬
‫אתם זוכרים את הסרטון שהפך לוויראלי‬ ‫בוואטסאפ ובכל הרשתות החברתיות,‬
‫שהסביר איך לשטוף ידיים?‬
‫למדנו שצריך לשטוף את שתי הידיים,‬
‫בין האצבעות,‬
‫את האגודלים,‬
‫לגרד את כף היד כמו נרקומן.‬
‫ראיתי את זה ואמרתי,‬
‫"אם כל הזמן הזה לא שטפנו ידיים כמו שצריך,‬
‫אז איך אנחנו מנקים את הישבנים שלנו?"‬
‫לא.‬
‫יש לנו מזל שאין נגיף ישבנים.‬
‫תארו לכם נגיף ישבנים.‬
‫היה צריך לשטוף אותו כל 20 דקות,‬
‫לצאת החוצה עם מסכה לישבן,‬
‫להשתמש במחטא ישבנים.‬
‫מה היינו עושים בלי ידיים?‬
‫דמיינו אותנו בלי ידיים, בהופעת מוזיקה,‬ ‫לא יכולים לעשות ככה.‬
‫טוב, לא אותנו, את ההורים שלנו.‬
‫זה מה שהדודות והאבות שלנו עשו.‬ ‫אנחנו, הילדים, לא עושים ככה.‬
‫אנחנו רק מרימים ידיים כדי לרקוד לטיק טוק.‬
‫הבחורות המטורפות של טיק טוק רוקדות ככה.‬
‫אני לא רוקד ככה כי אני ראפר, בן אדם!‬
‫כולם להרים ידיים,‬
‫או שיורידו אתכם בעריכה. לא יראו אתכם בבית.‬
‫הידיים שלכם!‬
‫"תרימו ידיים!‬
‫תרימו ידיים!‬
‫לטינו-אמריקאים,‬ ‫אנחנו עדיין עובדים יד ביד בשכונה‬
‫תחת ממשלות שלא נותנות לנו יד‬
‫אני מנצח בפוקר, יש לי את היד הכי טובה‬
‫אני יוצא עם הבת שלך, אבל לא מבקש את ידה‬
‫ציפור אחת ביד שווה יותר משתיים על העץ‬
‫השוטר צועק, 'שים ידיים על הראש'‬
‫וחברים שלי איתי‬
‫חברים שלי, אנשים שלי, אחים שלי‬
‫תרימו ידיים!‬
‫תרימו ידיים!"‬
‫אני שמח שאנחנו שוטפים ידיים,‬ ‫כי חקרתי את העניין,‬
‫וגיליתי שבכף יד אנושית אחת בלבד‬
‫יש יותר מ-150 סוגים של חיידקים.‬
‫תחשבו איפה כף היד הזאת הייתה‬ ‫לפני שלחצתם אותה.‬
‫תעשו שיעורי בית.‬ ‫בפעם הבאה תריחו בדיסקרטיות את כף היד הזאת.‬
‫נסו את זה, תריחו אותה.‬
‫"מה קורה, הכול בסדר?‬ ‫-כן, הכול טוב.‬
‫ריח של בצל.‬
‫הוא בישל."‬
‫"נעים להכיר.‬
‫ניקוטין. הוא עישן."‬
‫"מה נשמע?‬ ‫-הכול בסדר, אחי.‬
‫ריח של גבינה עם עובש.‬
‫הוא לקח את חברה שלו לקולנוע."‬
‫לא, תודה לאל, היום אנחנו נוהגים‬ ‫לשטוף את הידיים לעיתים קרובות.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אנחנו שוטפים ידיים כל שעתיים,‬
‫אבל מייבשים אותן עם מגבת‬ ‫שלא כיבסנו במשך חודשיים.‬
‫תחשבו על המגבת הזאת בבית שלכם.‬
‫זאת מגבת לגוף, אבל גם לידיים,‬
‫שאתם גם מייבשים איתה את המכונית‬ ‫ומנקים איתה את הנעליים.‬
‫איזו מגבת מטונפת.‬ ‫בכל בית באמריקה הלטינית יש מגבת כזאת.‬
‫המגבת שאתה זורק לפח כילד,‬ ‫ואיכשהו היא מופיעה שוב.‬
‫היא פשוט לא נעלמת.‬
‫אתם עוברים דירה, והיא עוברת יחד איתכם.‬
‫יותר מזה, היא עוזרת לכם במעבר.‬
‫מי כאן לא עטף מראה או טלוויזיה במגבת?‬
‫זה הרגע שבו היא מופיעה.‬
‫ולמגבת הזאת יש מרקמים שונים.‬
‫כשהיא מדובללת, כשהיא רטובה,‬ ‫היא נראית כמו סטייק איברים פנימיים.‬
‫וכשהיא יבשה, היא קשה כמו פרוסת טוסט.‬
‫היא מייבשת אותך,‬ ‫וגם משייפת אותך כמו נייר זכוכית.‬
‫אי אפשר להשמיד את המגבת הזאת.‬
‫אומרים שאם תהיה מלחמה גרעינית,‬ ‫היחידים שישרדו הם ה…?‬
‫מקקים.‬ ‫-המקקים והמגבות.‬
‫גברתי, בבקשה, אל תהרסי את המופע לנטפליקס.‬
‫לא, זה הגיוני.‬
‫הגברת אומרת שהמקקים‬ ‫מסתתרים בין המגבות האלה‬
‫כשגל ההדף מתרחב.‬
‫זה הגיוני לשטוף ידיים, חבר'ה.‬
‫למה שלא נשטוף ידיים?‬
‫הידיים הן הדבר‬ ‫שבני אדם משתמשים בו הכי הרבה.‬
‫לפחות אלה שיש להם ידיים.‬
‫נכון? לא!‬
‫כי אם אין לך ידיים…‬
‫מה שוטפים אנשים חסרי ידיים?‬
‫הם יחטפו נגיף ישבנים רציני.‬
‫לא, אני לא רוצה להיות גס רוח, באמת שלא.‬
‫יש כאן חסרי ידיים?‬
‫תרימו יד.‬
‫לא, חבר'ה, לא!‬
‫אז הינה אנחנו,‬
‫מסתגלים למציאות החדשה,‬ ‫לחוקים החדשים האלה של הקיום המשותף.‬
‫כי נגיף הראה לנו‬ ‫כמה פגיעים אנחנו, בני האדם.‬
‫זה הדבר היחיד שלזמן מסוים‬ ‫גרם לנו להרגיש שווים.‬
‫הגזע שלך, המין שלך, הדת, השפה,‬ ‫שום דבר מזה לא היה חשוב.‬
‫גם לא היה חשוב אם אתה עשיר או עני,‬ ‫כי גם אם גרתם באחוזה‬
‫וגם אם גרתם בצריף עץ,‬ ‫הייתם צריכים להישאר סגורים בפנים.‬
‫אני רק מקווה שאם התגרשתם מהאישה שלכם,‬
‫לא הוצאתם את מסמכי הגירושים שלכם‬ ‫במהלך המגפה,‬
‫כי זה בלגן רציני.‬
‫תארו לעצמכם שאתם באמצע התהליך,‬
‫משלמים לעורכי הדין,‬ ‫כשהצד השני קיבל משמורת על הילדים.‬
‫"סוף סוף חופשי!‬
‫תתרחקי ממני. זאת הפינה שלך, וזאת שלי."‬
‫ומה עם הבחור שבתחילת 2020‬
‫התפטר מהעבודה שלו והפך לעצמאי?‬
‫לא, אל תהיו כאלה.‬
‫לא, הבחור שתיקן את השיניים שלו,‬
‫והטיפול הושלם בתקופת המגפה.‬
‫תארו לכם שיש לכם פה מלא חוטים למשך שנתיים,‬
‫כדי ליישר שיניים‬ ‫שנראו כמו פיראנה מסטולה מקוקאין.‬
‫סוף סוף הוא קיבל חיוך נורמלי,‬
‫ועכשיו הוא צריך לעטות מסכה‬ ‫אחרי שהטיפול הושלם.‬
‫יש את אלה שעשו קעקועים ענקיים‬ ‫שמקעקעים בחלקים,‬
‫ועכשיו חסר להם חלק בגלל הסגר.‬
‫חברה שלי, דניאלה,‬ ‫התחילה לעשות קעקוע על הזרוע,‬
‫שאמור היה להיות המילה "כיבוד".‬
‫הסגר התחיל כשהם הגיעו ל"כיב…".‬
‫חוסר מזל, נכון?‬ ‫איזה צירוף מקרים, כי היא סובלת מ…‬
‫ומה עם הבחור שהתעורר מתרדמת במהלך הסגר?‬
‫יש מקרים אמיתיים‬ ‫של אנשים שהתעוררו מתרדמת במהלך הסגר.‬
‫המקרה הכי מעניין הוא של שחקן כדורגל‬ ‫שהיה בבידוד במשך שלוש שנים.‬
‫מה? בתרדמת.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫בן אדם, שלוש שנים!‬
‫אז כשקרה הדבר המצער הזה,‬
‫לא היה לו מושג שהוא יהיה במצב כזה.‬
‫תארו לעצמכם שאתם מתעוררים מתרדמת‬ ‫במהלך מגפה.‬
‫"גברתי…‬
‫גברתי…"‬
‫תנו לי להתרכז בתרדמת שלי, בבקשה.‬
‫הייתם מעירים בן אדם מתרדמת.‬
‫בואו נמשיך. "גברתי…‬
‫גברתי…‬
‫חזרתי! אלוהים, חזרתי!‬
‫יצאתי מזה! כן! אני רוצה ליהנות מכל רגע!"‬
‫"לא לזוז.‬
‫אדוני, אי אפשר לצאת. אנחנו בסגר.‬
‫סגר? למה?‬
‫אני רוצה לצאת לעשות משהו!‬
‫אנחנו עולים לשידור עוד חצי שעה,‬
‫אם אתה רוצה להתחבר מחדש."‬
‫לא, לא ככה.‬
‫לא ככה.‬
‫לא, אתם ממש אכזריים.‬
‫הבחור קטוע הידיים אומר,‬ ‫"אין לי ידיים כדי למחוא כף".‬
‫בחורות שעשו מתיחת ישבן והגדלת חזה‬ ‫כדי להשיג גברים שיממנו אותן.‬
‫כי זאת השקעה טובה.‬
‫וכולנו היינו צריכים להישאר סגורים.‬ ‫אין מזל.‬
‫הייתן צריכות להשתמש בכסף לסיליקון‬ ‫כדי להשיג תוכנית טובה לסלולרי,‬
‫כי הייתן צריכות למצוא מישהו‬ ‫דרך שיחות וידאו,‬
‫ואני חושב שזה מצוין לגברים.‬
‫תחשבו על זה.‬
‫לנשים שיוצאות מסגר ארוך מאוד‬
‫יהיו פחות דרישות כשהן יתחילו לחפש בן זוג.‬
‫הנבואה העתיקה התגשמה.‬
‫"כל האנשים שווים." ובאמת היינו שווים.‬
‫כל הגברים בשיחת וידאו,‬ ‫מזוקנים ועם שיער פרוע.‬
‫מטופחים למעלה,‬ ‫ולמטה מכנסיים קצרים וכפכפי אצבע.‬
‫כולים עוטים מסכה.‬ ‫מעולה, בנים, אנחנו כבר לא מכוערים!‬
‫אנחנו חצי מכוערים.‬
‫בנות, אנחנו, הגברים, לא ניתן לכם…‬
‫בנות, תנו לי להגיד לכן משהו.‬
‫לכו על זה.‬
‫תשתמשו במרפקים שלכן או בכל דבר אחר‬ ‫כדי להשיג מה שאתן רוצות, בנות.‬
‫תכו בברזל כשהוא חם.‬
‫תעמידו פנים שאתן בשכונה מסוכנת.‬
‫עלו על האוטובוס הראשון שעובר בתחנה,‬ ‫גם אם הוא לא האוטובוס שלכן.‬
‫צאו לשטח בסגנון פוקימון, "אני בוחרת בך!"‬
‫פשוט תחטפו אותו.‬
‫קשה מאוד למצוא בחור בימינו,‬
‫כזה שאימהות מדברות עליו עם הבנות שלהן‬
‫כאילו שהוא קערת מרק. "תאכלי אותו, מתוקה.‬
‫מתוקה, תאכלי את כולו.‬
‫הרבה נשים מסכנות בטח מקנאות‬ ‫במה שאת זורקת, מתוקה."‬
‫אני בטוח שכשהסגר התחיל, הרבה נשים אמרו,‬
‫"אני רוצה גבר גבוה, שחום,‬ ‫עשיר, חכם ומצחיק".‬
‫במהלך הסגר הן אמרו,‬ ‫"אני רוצה גבר גבוה ומצחיק".‬
‫אחרי הסגר, "אני רוצה גבר".‬
‫אבל לא הכול גרוע.‬ ‫לא כל הנשים היו לבד בסגר.‬
‫חלקן היו סגורות‬ ‫יחד עם הבעל או בן הזוג שלהן.‬
‫הן סוף סוף הצליחו להביא לשם את הגבר שלהן!‬
‫הגבר שלהן היה שם 24/7.‬
‫לא היו תירוצים כמו, "אני הולך לשחק".‬
‫"לא, אדוני, יש סגר! בוא הנה."‬
‫בחיי, הן דאגו שהם יהיו שם כל הזמן.‬
‫ונגמר התירוץ של ללכת להיפגש עם חברים‬ ‫ביום שישי בלילה.‬
‫נגמרו הבילויים בימי שישי בלילה.‬
‫לפי המגזין "אנשים",‬
‫במהלך שנת 2020 המשוגעת,‬
‫נשים היו צריכות לחשוב מחדש‬ ‫על רשימת התכונות‬
‫שהן מחפשות בנסיך שלהן.‬
‫רשימות שצוינו עד כה הן:‬
‫"כל הנשים רוצות גבר מתוק וחמוד‬
‫רומנטי ונאמן‬
‫שיודע לרקוד ולבשל‬
‫שקונה להן מתנות‬
‫ושיש לו חיוך יפה‬
‫שכשהיא באה הביתה עייפה‬
‫מפתיע אותה עם עיסוי לכפות הרגליים‬
‫מספר לה בדיחה ביום‬
‫אבל דופק אותה שלוש פעמים בלילה‬
‫ושאוהב אותה ומגן עליה‬ ‫בכל דרך שהיא מוצאת לנכון‬
‫בלי לקנא ובלי לעצבן‬
‫כזה שלא משתין על מושב האסלה‬
‫או משאיר שיערות על הסבון"‬
‫הן בטח תוהות אם קיים גבר כזה.‬
‫הוא קיים?‬
‫"כמובן‬
‫הבעיה היא שלבחור הזה‬
‫כבר יש חבר"‬
‫זאת בחירה שלכן, בנות.‬
‫בחור דיגיטלי, או אנאל-וגי.‬
‫אני ממליץ על הדיגיטלי.‬
‫בטח, כי בימינו‬ ‫אנחנו צריכים להיות מעודכנים יותר‬
‫בנוגע לווירטואליות ולטכנולוגיה.‬ ‫זאת המציאות החדשה שלנו.‬
‫הטכנולוגיה, הווירטואליות.‬ ‫אז אם לא אהבתם פלטפורמות,‬
‫הייתם צריכים להבין‬ ‫שפלטפורמות הן האמצעי היחיד לעבודה מהבית,‬
‫לשיעורים וירטואליים, בידור, עסקים.‬
‫אז במהלך הסגר הארוך הזה,‬ ‫ההימור הכי טוב שלכם היה האינטרנט.‬
‫וכך התחיל הענף המפורסם של עבודה מהבית.‬
‫אתם זוכרים? כולם התחילו לעבוד מהבית.‬
‫וזה היה בלגן.‬
‫"אתה לא מחובר.‬ ‫שלח לי את הקישור. זה לא הקישור.‬
‫תתחיל מחדש. זה לא זה. איזו פלטפורמה זו?‬
‫שלחתי את זה באי-מייל.‬ ‫כבה את המיקרופון ותדליק את המצלמה."‬
‫כן, שיחות וידאו התחילו להתרסק,‬
‫כי כל העולם היה מחובר לאינטרנט, זוכרים?‬
‫שיחות וידאו התרסקו,‬ ‫אבל לאנשים יפים לא היו בעיות.‬
‫יפים הם יפים, אז…‬
‫האנשים היפים‬ ‫נראו כמו הכוכבים של "טיטאניק".‬
‫קפואים, אבל זוהרים.‬
‫כל כך מעצבן!‬ ‫וישיבות של אנשים שעובדים מהבית:‬
‫"בוס, אני חושבת שכדאי…‬
‫שנערוך פגישה כדי לדבר על…‬
‫כל אפשרות ל…"‬
‫הן נראו מהממות,‬
‫ואנחנו, המכוערים,‬ ‫נראינו אפילו יותר מכוערים!‬
‫אלוהים, למה אז נראינו הכי גרוע?‬
‫"בוס, יש סיכוי ש…‬
‫מחקר השוק שלי אומר ש…"‬
‫זה כל כך מעצבן!‬
‫או שהווידאו קרס, או שהקול קרס.‬
‫"בוס, אני חושב שזונ…‬
‫סליחה, פלורס?‬
‫זונחים את העובדים,‬ ‫אבל הם רק… סובלים… מחרא…‬
‫מה, פלורס?‬
‫אני אפסיק לעבוד על זה,‬ ‫הם רק סובלים… מחרדות… מפגר…‬
‫מה, פלורס?‬
‫הם מפגרים בתשלומים,‬ ‫אני אבדוק את העניין, חמור."‬
‫זה היה ממש קשה.‬
‫ובזמן שאנחנו עבדנו מהבית,‬
‫לילדים שלנו‬ ‫היו שיעורים וירטואליים, זוכרים?‬
‫האימהות החמודות שלנו היו צריכות לחזור‬ ‫על שיעורים מבית הספר היסודי עם הילדים,‬
‫בזמן שאנחנו עבדנו שם.‬
‫יש לי שני ילדים, לוצ'י וסנטי.‬
‫לשניהם יש מחשב.‬
‫אני עובד מהבית בזמן שהם לומדים.‬ ‫כאן הבן, כאן הבת, ואני כאן.‬
‫הכבלים שלנו הסתבכו ביניהם.‬
‫הבן שלי שלח פרויקטים לבוס שלי,‬
‫אני עשיתי מבחנים עם המורה של הבת שלי.‬
‫מה הבעיה? הבן שלי קיבל קידום, ואני נכשלתי.‬
‫אין סיכוי!‬
‫אפילו תורים אצל הרופא היו וירטואליים.‬
‫זה מגוחך, חבר'ה. תורים רפואיים וירטואליים?‬
‫היינו עושים את כל זה פנים אל פנים!‬ ‫תורים רפואיים וירטואליים?‬
‫הייתה לי שיחת וידאו עם רופא השיניים שלי.‬
‫הבן שלי נכנס לחדר ושאל,‬ ‫"מה אתה עושה, אבא?‬
‫"אני עם רופא השיניים, בן.‬
‫אה, אני יודע מה אימא עשתה אתמול בלילה.‬ ‫-עם רופא השיניים?‬
‫לא, עם הגניקולוג.‬ ‫-מה?!‬
‫אין סיכוי, לא הגענו עד שם.‬
‫למי היא שולחת את זה?‬
‫או יותר גרוע, מי שולח לה מה?"‬
‫אבל זה לא רעיון גרוע.‬
‫כמובן שאם גניקולוגים… יש כאן גניקולוגים?‬
‫אני לא מריח אתכם. סתם בצחוק.‬
‫אם יש גניקולוגים שצופים עכשיו,‬ ‫תדעו ששיעורים וירטואליים זה רעיון מעולה.‬
‫ואני יודע עם מי תוכלו להתאמן.‬
‫עם דוגמניות מצלמות רשת.‬
‫איזו מטופלת טובה יותר יש לגניקולוג‬ ‫להתאמן עליה מאשר דוגמנית מצלמת רשת?‬
‫אני יודע שיש אנשים מקבוצות פגיעות‬ ‫שצופים בזה.‬
‫היי, אנשי קבוצות פגיעות שם בבית,‬ ‫מה זה דוגמנית מצלמת רשת?‬
‫דוגמנית מצלמת רשת היא סוג של משפיענית.‬
‫כמו יוטיוברית שמציגה‬ ‫את התוכן שלה מול מצלמה.‬
‫רק שאין לה עוקבים, אלא טורפים,‬
‫ושבניגוד ליוטיוברית,‬ ‫לא מחפשת אצבע למעלה, אלא למטה.‬
‫שיש לה הרבה… כן, גברתי, בבקשה.‬
‫הן מקצועניות אמיתיות,‬ ‫ הן יודעות איך לפתוח את האפליקציה,‬
‫יש להן לוח זמנים גמיש,‬
‫דוגמניות מצלמת רשת מקדימות את זמנן.‬
‫איזו דוגמה טובה יותר ליוזמה ועצמאות‬ ‫יש מאשר דוגמנית מצלמת רשת?‬
‫כשעבודה מהבית התחילה להיות פופולרית,‬
‫הן כבר היו מקצועניות בעבודה מהבית.‬
‫אנחנו רק למדנו,‬
‫בזמן שהן הרוויחו את לחמן כבר שנים‬ ‫בזיעת גופן.‬
‫לא, סליחה, תחתכו את זה.‬
‫הן הרוויחו את לחמן בזיעת אפן.‬
‫הן אף פעם לא דאגו שיפטרו אותן.‬
‫הן לא היו צריכות לדאוג‬ ‫כשחברות התחילו לפטר עובדים.‬
‫הן היו בסדר, בזמן שבנות אחרות חטפו חזק.‬
‫חברה שלי היא דוגמנית מצלמת רשת.‬
‫לפעמים אני מבקש ממנה‬ ‫שתשלח לי תמונת שלה לבושה. כן.‬
‫אבל אני יודע מה אתם חושבים,‬ ‫"איזה סוטה, איך אתה מסוגל?"‬
‫לא, אני מכיר אותה כי עבדנו יחד,‬ ‫עד שהיא התפטרה מהעבודה.‬
‫נפגשנו שוב יום אחד,‬
‫ושאלתי אותה,‬ ‫"דניאלה, מה שלומך? למה התפטרת?"‬
‫היא אמרה, "אין מצב, בן אדם!‬ ‫הייתי ממש מותשת.‬
‫לוחות הזמנים האלה ממש דפקו אותי,‬
‫והבוס לא ירד ממני כל היום.‬
‫עכשיו אני מותשת ונדפקת,‬ ‫אבל הבוס כבר לא עולה עליי".‬
‫ויש את השאלה הקלאסית לדוגמנית מצלמת רשת,‬ ‫"את מרוויחה הרבה כסף?"‬
‫אז היא אומרת, "פחות או יותר.‬
‫זה לוקח זמן.‬
‫בהתחלה לא נכנס יותר מדי,‬ ‫אבל עכשיו אני מקבלת הרבה."‬
‫אמרתי לה,‬ ‫"אני מתאר לעצמי. ההורים שלך יודעים?"‬
‫"כן.‬
‫אבא שלי כמעט חטף התקף לב כשהוא שמע.‬
‫הוא שבר כל מיני דברים וצעק עליי,‬ ‫'אני כבר לא אבא שלך'.‬
‫אז אמרתי לו, 'אוקיי, אבא, אני עוזבת.‬
‫אני לוקחת את המכונית שקניתי לנו.‬
‫אני אפסיק לשלם את המשכנתה ואת החשבונות'."‬
‫"ומה אבא שלך אמר?"‬
‫"אני כבר לא אבא שלך.‬
‫מעכשיו אני המנהל שלך, מתוקה!‬
‫זה עסק משפחתי!‬
‫בואי נתקדם ביחד!‬
‫בואי נסדר את החדר הזה,‬
‫בואי נשדרג את הסט.‬ ‫תראי את מחרוזת התפילה המטונפת הזאת."‬
‫"אבא, עזוב את צעצועי המין שלי!"‬
‫זה בטח לא נעים לאבא להודות בפני הבת שלו‬ ‫שהוא יודע שהיא דוגמנית מצלמת רשת.‬
‫דמיינו את הזקן במצב כזה,‬
‫"דניאלה, אני יודע הכול.‬
‫אני יודע הכול.‬
‫ראיתי במה את עובדת".‬
‫והיא אומרת לו, "איך ראית אותי?"‬
‫אז מה אבא שלה אומר לה? "טוב…‬
‫אני… התחברתי ליוטיוב…‬
‫חיפשתי סרטון של המשחק, ו…‬
‫ומשחק הוביל למשחק אחר…‬
‫וניסיתי לסגור מודעת פרסומת,‬
‫אבל היא העבירה אותי לעמוד הרשמה,‬ ‫ שניסיתי לסגור,‬
‫אבל בטעות הכנסתי את השם שלי.‬
‫את השם שלי, הכתובת, ומספר כרטיס האשראי.‬
‫אז עכשיו אני חבר מועדון."‬
‫האבא! דוגמניות מצלמת רשת‬ ‫הן מקצועניות אמיתיות, חבר'ה.‬
‫הן עושות כסף מהבית,‬ ‫אף פעם לא נדבקות במחלות,‬
‫מקסימום וירוס במחשב.‬
‫תאורה טובה, מיקרופונים טובים, ציצים טובים.‬
‫יש להן הכול.‬
‫יש להן חדרים אטומים לקול,‬ ‫כדי לשמור על כל הרעש בפנים.‬
‫לא! כדי שהרעש מהרחוב‬ ‫לא ייכנס ויסיח את דעתן.‬
‫הן קבוצה בלתי פגיעה. אני אסביר.‬
‫כשמישהו נותן להן טיפ,‬ ‫יש במחשב פעמון שמצלצל, שאומר…‬
‫הבחור הזה אומר,"כן.‬
‫הוא אומר את האמת, זה נכון".‬
‫פעמון מצלצל.‬
‫זה אומר שהן קיבלו טיפים.‬ ‫הטיפים נקראים "טוקנים".‬
‫הן מקבלות טיפים כדי שייגעו בעצמן.‬
‫הן מגיבות לצלול עם תנועה,‬ ‫אז זה הולך, "גלינג".‬
‫"גלונג."‬
‫"גלינג-גלינג."‬
‫"גלונג-גלונג."‬
‫אם החדר לא אטום לקול,‬
‫והאוטו גלידה עובר ליד…‬
‫"גלינג גלינג גלינג…"‬
‫זה היה הורג אותן.‬
‫או לפחות מייבש אותן.‬
‫יש לנו הרבה מה ללמוד מדוגמניות מצלמות רשת.‬
‫לכולנו צריך להיות חדר בבית‬ ‫שיהיה מוכן לאירועים וירטואליים.‬
‫זאת המציאות החדשה שלנו,‬ ‫ואני לא חושב שהיא תיעלם.‬
‫חדר בבית לאירועים וירטואליים,‬
‫לעבודה מהבית,‬ ‫לשיעור וירטואלי של הילדים או שלנו,‬
‫להדרכה, לישיבה,‬
‫אפילו כדי להקליט תוכן לרשתות החברתיות.‬
‫או חדר שבו להקת המריאצ'י‬ ‫לא יכולה להפריע לכם‬
‫עם 30 הסרנדות היומיות שלה.‬
‫אתם זוכרים איך גם זה נהיה פופולרי?‬ ‫לשיר כל היום מול הבית?‬
‫אתם זוכרים שזרקנו להם שטרות כדי שישירו?‬
‫ואז זרקנו עליהם מטבעות כדי שישתקו?‬
‫וסוחרים שכל היום מפריעים לנו לעבוד מהבית?‬
‫מה הטעם להשקיע כסף ב"מק" של חברת אפל,‬
‫אם הרעש נכנס דרך החלונות?‬
‫אני חכם או מה?‬
‫חשבתם שכל הבדיחות שלי‬ ‫הן על קטועי ידיים? לא.‬
‫אז אני מנסה לעבוד על האפל שלי,‬ ‫ומבחוץ אני שומע, "תפוחים!‬
‫תפוחים!‬
‫תפוחים טעימים!‬
‫קנו תפוחים".‬
‫עם מוזיקה והכול, נכון? "קנו תפוחים!‬
‫תפוחים!"‬
‫תחשבו שאתם מנסים להקריא שיר‬ ‫לבחורה שמוצאת חן בעיניכם באופן וירטואלי,‬
‫והסוחרים כל הזמן מפריעים לכם מבחוץ.‬ ‫אתה אומר, "אני אוהב אותך יותר מיין אדום,‬
‫את מעוררת את כל הרגשות שלי,‬ ‫והחלום שלי הוא ללטף את שני ה…"‬
‫"לימונים!"‬
‫"לנגן את שני השירים שכתבתי לך‬
‫בהשראת העיניים שלך שמלטפות אותי,‬ ‫נוגעות בי בכל מקום ואני מרגיש…"‬
‫"יוקה!"‬
‫"כדי להראות לך כמה את מעוררת בי השראה,‬ ‫אני אדחוף…"‬
‫"ארבע בננות ב-2,000!"‬
‫"הלב שלי בידייך, למרות שאימא שלך…"‬
‫"נחושת, פלסטיק, זכוכית!"‬
‫"לא חושדת שיש לך…"‬
‫"לחמניות לוהטות!"‬
‫"אני אפתח את המרפסת ואריח לך את ה…"‬
‫"דגים טריים!"‬
‫לא ייאמן.‬
‫הסוחרים האלה כל כך מעצבנים.‬
‫עכשיו הם יגידו שאני שוכח מאיפה באתי.‬
‫לא, גם אני הייתי סוחר. הם פשוט מעצבנים.‬
‫אבל אני מאחל להם כל טוב,‬ ‫גם אני רוצה שהם יגיעו רחוק.‬
‫רחוק מאוד.‬
‫עד למקום שבו לא נוכל לשמוע אותם, למען השם!‬
‫נאס"א צריכה לשלוח את כולם על טיל לירח.‬
‫הם יכולים לפתוח שם שוק פשפשים.‬
‫נאס"א!‬
‫אם אתם צופים בי, נאס"א…‬
‫אני יודע שהם הפסיקו את המחקרים שלהם‬ ‫כדי לצפות במופע שלי.‬
‫אם אתם צופים,‬ ‫זה יכול להיות רעיון עסקי מעולה,‬
‫לשלוח סוחרים לירח.‬
‫כי בנאס"א יודעים לעשות כסף.‬
‫אל תשכחו שב-2020, בתקופת המגפה,‬
‫הם שיגרו חללית לחלל, אתם זוכרים?‬
‫את "ספייס-אקס".‬
‫הם שיגרו חללית עם שני אנשי צוות‬
‫כמבוא לתיירות בחלל.‬
‫מה המשמעות של תיירות בחלל?‬
‫שתוכלו לקנות כרטיס כדי לצעוד על הירח.‬
‫אנשים עשירים יוכלו…‬
‫גברתי, בבקשה תורידי את גלגל ההצלה.‬
‫זה לעשירים, גברתי.‬
‫למה העניים כאלה טיפשונים?‬
‫עשירים מתכננים את החופשות שלהם במשך שנים.‬
‫תגידו לבחור עני "טיול", וזהו זה.‬
‫עני יושב בפינה ופולה כינים מעני צעיר יותר,‬
‫ושכן עני עובר ליד במכונית של עני אחר,‬
‫ואומר לעני ההוא, "לוקיו!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-כלום.‬
‫בוא נלך לחוף הים", אז הם הולכים לחוף.‬
‫והם מתקשרים לעבודה באמצע הדרך.‬
‫"בוס, אני חושב שאני חולה."‬
‫לא, תיירות בחלל היא לעשירים.‬
‫לעשירים בלבד.‬
‫העשירים מתכוננים לעבור לפלנטה אחרת.‬
‫ידעתם שמציעים למכירה שטחים על הירח?‬
‫באמת, מוכרים שטח על הירח.‬
‫אנשים קנו שטח על הירח, למען השם!‬
‫העשירים לא טיפשים.‬
‫אם הם היו טיפשים, הם היו עניים.‬
‫העשירים עוזבים את כדור הארץ‬ ‫לפני שתהיה עוד מגפה.‬
‫העשירים יעברו לפלנטה אחרת‬ ‫כדי להימנע ממגע עם מה?‬
‫עם סוחרים. לא, עם נגיפים.‬
‫אל תופתעו אם פתאום תופיע ישות מהעתיד,‬
‫ישות מיוחדת מהחלל החיצון,‬
‫כדי להזהיר אותנו‬ ‫לגבי הגירה אנושית לעולמות אחרים.‬
‫"נחיתה‬
‫נחיתה‬
‫נחיתה"‬
‫רוצו!‬
‫סגרו את כל שדות התעופה!‬
‫אל תאכלו את מרק העטלפים הזה!‬
‫לא, ברצינות, יש מגפה בדרך!‬
‫זה כבר קרה?‬
‫אה, חישבתי לא נכון את הנחיתה שלי.‬
‫אז אני אזהיר אתכם לגבי האסטרואיד אפופיס,‬
‫שיפגע כאן בשנת 2036.‬
‫ואז כולכם תהיו אוכלוסיה בסיכון.‬
‫כן.‬
‫איפה הנימוסים שלי?‬
‫אני ראסטה-קוואנדו,‬
‫שליח נוסע בזמן.‬
‫אני מגיע מזמן העבר לעבר,‬
‫ואני מביא לכם בשורות טובות.‬
‫אבל קודם, אני אסביר.‬
‫הצלחנו ליישב את מאדים בזמן.‬
‫כן.‬
‫זוכרים את החללית "ספייס-אקס"?‬
‫עם שני אנשי הצוות?‬
‫בתוך הספינה היו 50 עובדי שירות.‬
‫חמישים מנקות שהיו צריכות להכין את הפלנטה‬
‫להגעת העשירים והאנשים הכי מבריקים בפלנטה.‬
‫הנשים האלה סידרו מיטות,‬
‫טיפלו בחורים השחורים,‬
‫טאטאו את אבק החלל,‬
‫עד שהכול היה מוכן.‬
‫כמה שנים אחר כך, המריאה עוד חללית,‬
‫עם האנשים הכי עשירים וחכמים בכדור הארץ,‬
‫כדי לחדש את הגזע האנושי במאדים.‬
‫בחללית הזאת היו 50 מושבים.‬
‫חמישים מושבים שחולקו באופן הבא:‬
‫עשרים ושמונה מושבים‬
‫לאנשים העשירים ביותר בכדור הארץ.‬
‫רק עשירים, עשירים כקורח.‬
‫ואני מתכוון לעשירים!‬
‫אנשים שאתם מסתכלים עליהם ואומרים,‬
‫"עשירים".‬
‫עשירים בטירוף, עם הרבה תכשיטים ושעוני יד,‬
‫עם מסכות משובצות ביהלומים,‬
‫וזקנות עם כלבים קטנטנים‬ ‫שמחרבנים בתיק של "לואי ויטון".‬
‫רק העשירים, חבר'ה.‬
‫עשרים ושמונה מושבים.‬
‫ארבעה עשר מושבים.‬
‫עשרים ושמונה, 29, 30…‬
‫ארבעה עשר מושבים‬
‫לרופאים המבריקים ביותר על פני כדור הארץ.‬
‫סוף סוף הבינו שבריאות היא חיונית,‬
‫קו ההגנה הראשון. סוף סוף הם נזכרו ברופאים.‬
‫אז 19 מושבים לרופאים.‬
‫עשרים וארבעה, שלושה, ארבעה…‬
‫ארבעה עשר מושבים‬
‫לרופאים החשובים ביותר,‬
‫לרופאים ולמדענים המכובדים ביותר‬ ‫בכדור הארץ.‬
‫רופאים שתמיד היו בחיל המוביל.‬
‫חוץ מרופאי הערמונית,‬ ‫שהיו תמיד בחיל האחורי.‬
‫בדיוק.‬
‫שנים עשר, 14, 24…‬
‫נשארו 43 מושבים.‬
‫מה?‬
‫עשרים ותשעה מושבים.‬
‫לבעלי החשיבה המבריקה ביותר בכדור הארץ.‬
‫זוכי פרס נובל בלבד.‬
‫אנשים אינטליגנטיים בלבד.‬
‫פילוסופים,‬
‫פילולוגים,‬
‫פוספורים.‬
‫פוספורסנט.‬
‫ומנהיגים פוליטיים מכובדים.‬ ‫מנהיגים פוליטיים בלבד.‬
‫הם אפילו היו צריכים‬ ‫להוציא משם דונלד טראמפ.‬
‫הוא תפס מושב, ולא היה מוכן לשחרר.‬
‫"זה שלי עכשיו!"‬
‫אין מצב!‬
‫ארבעים וארבעה, 47…‬
‫עשרים ותשעה…‬
‫שני מושבים‬
‫לקומיקאים דוברי הספרדית הטובים ביותר.‬
‫הצחוק חשוב לבני האדם‬ ‫כאן או בכל פלנטה אחרת.‬
‫שני הקומיקאים הכי טובים ומבריקים,‬
‫הכי מהפכניים, הכי מפורסמים,‬
‫שני ההומוריסטים דוברי הספרדית הכי טובים.‬
‫ואני יודע שאתם פסיכים,‬
‫ושאתם רוצים לדעת מי היו השניים האלה, נכון?‬
‫אתם רוצים לדעת.‬
‫אני לא יודע, הייתי כל כך עייף,‬ ‫שישנתי על שני המושבים האלה.‬
‫אני לא יודע מי עלה לחללית.‬
‫עשרים ושבעה, 34…‬
‫נשארו עוד שני מושבים.‬
‫המושבים של הדיילות.‬
‫אבל מכיוון שאחת מהן‬ ‫ישבה על הברכיים של הטייס…‬
‫המושב שלה היה פנוי.‬
‫והמושב הזה ניתן ל…‬
‫להקת מריאצ'י עם 15 נגנים.‬
‫כל ה-15 הצליחו להיכנס.‬
‫אתם אומרים, "הם לא ייכנסו, ראסטה-קוואנדו".‬
‫לא, הם התאמנו בוואנים קטנים מאוד.‬
‫הם הצליחו להיכנס‬ ‫יחד עם כל כלי הנגינה שלהם.‬
‫הם ניגנו את "לה קוקראצ'ה" כל הדרך,‬
‫מזמזו את הדיילת ההיא,‬ ‫היא הייתה ממש זנזונת.‬
‫התעוררתי כשהיינו בחצי הדרך,‬
‫ואפילו שרתי את שיר הדיילת והכול.‬
‫מה?‬
‫"אהבה מהכוכבים, אחי‬
‫אהבה מעידן החלל‬
‫אהבה מסוג מיוחד…"‬
‫זה נקרא "תשוקה פלנטרית‬ ‫שמאחדת אותנו ביקום האהבה".‬
‫"שלום לך, עלמתי‬
‫למה את לא מדברת איתי?‬
‫על הפלנטות‬
‫שאת רואה מהחלון?‬
‫תראי לי את אור-אנוס‬
‫כל כך עמוק ואפל‬
‫כן, אישה, ותני לי לראות‬
‫גם את הר ונוס שלך‬
‫ובאור-אנוס את הטבעות‬
‫של צדק‬
‫אם יש לך כוכב אחר בחיים‬
‫אני אבין‬
‫אם קינאתי על כדור הארץ‬
‫כאן כבר לא אקנא‬
‫אני מודה‬
‫שראסטה-קוואנדו היה איתך בכדור הארץ‬
‫ראסטה-קוואנדו היה איתך בכדור הארץ‬
‫אבל כל זה כבר מאחורינו עכשיו"‬
‫אולי אתם שואלים‬ ‫למה באתי לכאן כל הדרך מהעתיד.‬
‫זוכרים שאמרתי שיש לי בשורות טובות?‬
‫טוב, אז מכיוון שבטיסה האחרונה ההיא‬
‫שלחו רק מיליונרים וגאונים,‬
‫אז משעמם שם מאוד.‬
‫רק אנשים טובים? לא!‬
‫אין שם גנבים.‬
‫אין שם שוטרים,‬
‫כי אין שם גנבים.‬
‫אין שם מתים,‬
‫כי אין שוטרים.‬
‫אז הסוכנויות האינטר-פלנטריות, ‬ ‫יחד עם נאס"א,‬
‫החליטו לשגר עוד טיסה אחת אחרונה,‬
‫אבל הפעם עם הפסולת של החברה.‬
‫למה? כי הכול צריך להיות מאוזן ביקום, נכון?‬
‫אור וחושך,‬
‫טוב ורע,‬
‫יין וחולצות טי.‬
‫אז לפי הרעיון הזה,‬ ‫יש טיסה של אנשים לא נעימים.‬
‫אנשים רעים.‬
‫מפסידנים, עניים, מכוערים.‬
‫אנשים שאין להם סיבה לחיות.‬
‫אנשים טיפשים.‬
‫אנשים מתועבים!‬
‫וזה, כמובן,‬
‫נותן לכם הזדמנות!‬
‫כן!‬
‫אתם צריכים להיות גאים! תתגאו!‬
‫בטיסה הזאת,‬
‫יהיו רק שני מאבטחים.‬
‫למה שני מאבטחים?‬
‫אחד שיישן במהלך היום…‬
‫ושני שיישן בלילה.‬
‫השאר יצטרכו למלא טופס כזה.‬
‫"הרשמה לפרויקט 'איך להחמיר את המצב'."‬
‫אתם רשאים לנסוע אם אתם עונים‬ ‫על אחת או יותר מהבקשות הללו.‬
‫אחת או יותר מהדרישות הללו.‬
‫אם אתם מעמידים פנים שאתם ישנים באוטובוס‬ ‫כדי להימנע מלתת את המושב שלכם…‬
‫לאישה בהיריון…‬
‫במיוחד אם זאת אשתכם שבהיריון…‬
‫אתם רשאים לנסוע.‬
‫"אם אתם נעזרים בסבא שלכם‬ ‫כדי לבצע העברות כספיות בבנק…"‬
‫כי לו נותנים לעקוף את התור…‬
‫אתם רשאים לנסוע.‬
‫היי, לא, אל תעשו את זה לזקנים!‬
‫אל תעשו את זה לסבא.‬
‫היי, אל תסכנו אותו ברחוב, תעשו משהו.‬
‫תיפטרו מהזקן הזה, שלחו אותו לבית אבות.‬
‫הם מעצבנים!‬
‫"אם אתם משלמים בשטר מזויף,‬ ‫כי מישהו דפק גם אתכם…"‬
‫כל מי שדפקו אותו, שירים יד.‬
‫"אם אתם הולכים לקולנוע,‬
‫קונים כרטיס רגיל,‬
‫וכשהסרט מתחיל אתם עוברים‬ ‫למושבים במחלקה היקרה…"‬
‫זה כל כך מרגיז!‬
‫אתם הולכים לראות את הסרט של לוקיו הגאון,‬
‫ואתם יושבים על הכיסא היקר שלכם,‬
‫נוח לכם, אתם רגועים, לא פוגעים באף אחד,‬
‫כמו אדם הגון.‬
‫וכשהאורות נכבים והסרט מתחיל,‬
‫אתם רואים שורה של כלבים מצורעים‬
‫שמתקדמים ומתיישבים לידכם.‬
‫כאן!‬
‫המאבטח מבין שלאף אחד מאיתנו אין כרטיסים‬ ‫למחלקה היקרה, והוא מכריח אותנו לעבור מקום.‬
‫כן.‬
‫אבל נחשו מה החדשות הכי טובות?‬
‫שעל הטיסה האחרונה לא יהיו בכלל אסייתים,‬
‫או אירופאים, או גרינגוס, או שום דבר כזה.‬
‫רק לטינו-אמריקאים!‬
‫רק לטינו-אמריקאים, כי זאת עובדה מדעית‬
‫שלנו, הלטינו-אמריקאים,‬ ‫יש יותר מנגנוני הגנה בגוף.‬
‫כן.‬
‫כי נשלחנו למלחמה כשהיינו ילדים.‬
‫לנו, הלטינו-אמריקאים,‬ ‫יש איברים שעברו הכשרה טובה.‬
‫תהיו גאים להיות לטינו-אמריקאים.‬
‫יש לנו יותר מנגנוני הגנה.‬
‫"ללטינו-אמריקאים‬
‫יש המון מנגנוני הגנה‬
‫בגלל הדרך בה גידלו אותנו‬
‫ואנחנו לא מתביישים בזה‬
‫אם נופלת לנו חתיכת אוכל‬
‫אנחנו מרימים אותה מהרצפה‬
‫מה שלא הורג אותך, מחשל אותך‬
‫אנחנו נושפים עליה ואוכלים אותה‬
‫את אותו בקבוק סודה‬
‫חולקים עשרה אנשים‬
‫וכך האחרון שותה‬
‫את שאריות האוכל של כולם‬
‫הולכים לשירותים כדי לעשות מספר שתיים‬
‫ומתכתבים עם האישה שלנו‬
‫ואז בלי לנגב את המסך או לשטוף ידיים‬
‫אנחנו שמים את הטלפון באוזן‬
‫ללטינו-אמריקאים‬
‫יש המון מנגנוני הגנה‬
‫בגלל הדרך בה גידלו אותנו‬
‫ואנחנו לא מתביישים בזה‬
‫אם אין תחתונים נקיים‬
‫אפשר ללבוש אותם הפוכים‬
‫ואם מגרד לנו באוזן‬
‫אנחנו דוחפים לתוכה מפתח‬
‫אנחנו משתמשים בשקית‬
‫כמו בחוט דנטלי‬
‫ושותים מים מהבריכה‬
‫שילדים משתמשים בה כמשתנה‬
‫אנחנו מטאטאים את הרצפה‬ ‫ודוחפים את האבק מתחת לשטיח‬
‫והכלב שליקק ישבן של כלב אחר‬
‫מגיע ונותן לנו נשיקה צרפתית‬
‫ללטינו-אמריקאים‬
‫יש המון מנגנוני הגנה‬
‫בגלל הדרך בה גידלו אותנו‬
‫ואנחנו לא מתביישים בזה‬
‫ללטינו-אמריקאים‬
‫יש המון מנגנוני הגנה‬
‫אנחנו נשרוד‬
‫נתראה בעתיד"‬
‫אהבה מבורכת, חבר'ה!‬
‫היי!‬
‫אני כאן!‬
‫באתי מהעבר.‬
‫הייתי באולם שנראה כמו כלא,‬
‫מלא בגנבים ובזונ…‬
‫ענבים וזוגות.‬
‫האמנתם לכל מה שהוא אמר?‬
‫אני כן.‬
‫בטח שהאמנתי, זה הגיוני מאוד,‬
‫כי בני האדם הרסו את הפלנטה.‬
‫הרסנו את הפלנטה.‬
‫מה עוד יש לנו לעשות‬ ‫חוץ מלחפש פלנטה אחרת שאפשר ליישב?‬
‫וצריכים לקחת אותנו, הלטינים, שניישב אותה.‬
‫במיוחד את הקולומביאנים.‬
‫מי עוד יכול לפלפל את העניינים בפלנטה אחרת?‬ ‫אנחנו, הקולומביאנים!‬
‫חוץ מזה, המגפה הפכה את הקולומביאנים‬ ‫להרבה יותר רגישים.‬
‫אנחנו יודעים שסוף העולם מגיע,‬
‫אז תשתו, תיהנו, תעשו סקס, הסוף קרוב!‬
‫"חשוב לשטוף ידיים", בשביל מה?‬
‫אני מלקק את האצבעות שלי‬ ‫אחרי שאני אוכל עוף.‬
‫"אסור לצאת החוצה",‬ ‫מה זאת אומרת אסור לצאת החוצה?‬
‫אני אזייף תעודת רופא אם צריך,‬ ‫אבל אני אצא היום!‬
‫או שאני אצא לבוש בחליפה של חיה,‬
‫כי זה היה מעולה.‬
‫אתם זוכרים את החיות שהופיעו במהלך המגפה?‬
‫איזה מסר חזק,‬
‫החיות מופיעות מחדש.‬
‫החיות מופיעות שוב בערים נטושות.‬
‫איזה מסר מקסים, החיות הרגישו חופשיות‬
‫כשאנחנו, הבהמות, היינו סגורים בפנים.‬
‫איזו הצהרה!‬
‫היי, צלמו את זה, בבקשה.‬
‫תגידו שזה אנונימי.‬
‫זה היה יפהפה,‬
‫לראות את החיות שוב.‬
‫עיזים הופיעו בספרד עם הילדים שלהם,‬ ‫אבל בלי צאצאים עזי מצח.‬
‫גם חזירי בר ואיילים הופיעו.‬
‫בסין הופיע עטלף, והם אכלו אותו.‬
‫שמענו כמה חתולים שחשבנו שכבר נכחדו.‬
‫"לוס טיגרס דל נורטה",‬ ‫"לה טיגרסה דל אוריינטה", "אל פומה".‬
‫דולפינים חזרו למפרצים.‬
‫עוד שבועיים,‬ ‫והיה מופיע כאן גם טירנוזאורוס.‬
‫בדיוק.‬
‫אני לא אופתע אם במהלך מגפה אחרת,‬ ‫חס וחלילה,‬
‫החיות יחזרו נחושות להשתלט על כדור הארץ.‬
‫בפעם הבאה הן יחזרו כמנהיגות.‬ ‫דמיינו חיה במשרד.‬
‫יש אחת כזו בוונצואלה.‬
‫וגם כאן בקולומביה.‬
‫סתם, זה לא מנהיג.‬
‫תארו לעצמכם שהחיות יחיו לידנו בחברה, ‬ ‫ויתייחסו אלינו כשווים.‬
‫תארו לעצמכם פיל כמנהל עסקי.‬
‫הוא מעקם לנו את החדק בכעס.‬
‫או חיפושית כמפיקה מוזיקלית,‬ ‫שמאזינה לשיר האחרון של באד באני.‬
‫"זה חרא.‬
‫אני אוהבת את זה. כולנו אוהבים את זה!"‬
‫החיות צוברות פופולריות כבר הרבה זמן.‬
‫יש ביניהן לא מעט כוכבי הוליווד.‬
‫למשל "לאסי", "בייב החזיר הנועז",‬
‫"מאה ואחד כלבים דלמטיים",‬ ‫"לשחרר את ווילי", "דוקטור דוליטל",‬
‫"הקרדשיאנס", נכון?‬
‫לא, לכלבות עדיין אין סרט.‬
‫לפחות לא ראיתי את הסרט שלהן בנטפליקס,‬
‫ולא הפסקתי לצפות בנטפליקס במהלך הסגר,‬ ‫בדיוק כמוכם.‬
‫היה מעולה שיש את נטפליקס בתקופת הסגר.‬
‫בן אדם!‬
‫סוף סוף ראינו סרטים עד הסוף, נכון?‬
‫פעם זה היה תירוץ כדי לעשות סקס.‬
‫מי לא השתמש במשפט,‬ ‫"רוצה לראות סרט בנטפליקס אצלי בבית?"‬
‫כן, בטח. התחלתם בסרט אימה,‬ ‫ובסוף הגעתם לזימה.‬
‫ראיתי את כל הסרטים בנטפליקס.‬
‫אני זוכר הכול. ראיתי הכול.‬
‫סרטי האימה הרשימו אותי מאוד.‬ ‫אולי גם אתם ראיתם אותם.‬
‫היו שם סרטי אימה ענקיים, כמו "אנאבל".‬
‫זה סרט על אנאבל, הבובה שזזה בכוחות עצמה.‬
‫לא פחדתי בכלל,‬
‫כי ראיתי בובה זזה מאז שהייתי בן 14.‬
‫בז'אנר התיעודי,‬ ‫ראיתי את ההיסטוריה של מלחמות העולם.‬
‫הראשונה והשנייה. אני חושב שהשלישית בדרך.‬
‫בדרמות, ראיתי… אתם זוכרים את הדרמה הזאת?‬
‫היא גרמה לכולם לבכות.‬
‫יש שם אבא מוגבל מבחינה אינטלקטואלית, ו…‬
‫הינה, גם את.‬
‫תקשיבו, אבא…‬
‫לא, גם אתם ראיתם את זה.‬
‫גם אתם ראיתם את זה.‬
‫אבא בעל מוגבלות אינטלקטואלית‬ ‫שיש לו ילדה קטנה,‬
‫ומכניסים אותו לכלא בטעות,‬ ‫והילדה… אתם זוכרים?‬
‫לא אהבתי את הסרט.‬
‫אולי יש לי לב מאבן.‬
‫זה סיפור נחמד, אבל הוא לא ריגש אותי בכלל.‬
‫ראיתי אותו עם כמה חברים‬ ‫שהיו ככה לאורך כל הסרט…‬
‫עד שאמרתי להם להפסיק להביא סמים לדירה שלי.‬
‫"תראו קצת כבוד!"‬
‫ומסרטי הפעולה, ראיתי…‬
‫את הסאגה על…‬
‫על הבחור הכועס שסובל משפיכה מוקדמת.‬
‫איך קוראים לזה?‬
‫"מהיר ועצבני."‬
‫ובדקתי את רשימת מופעי הסטנד-אפ,‬
‫ולא הופעתי שם.‬
‫אז אמרתי, "אלוהים, אני חייב להיות שם.‬
‫לוקייטו מדבייבה, אנטיוקיה,‬ ‫חייב להיות בנטפליקס.‬
‫אנחנו צריכים לצלם את זה במדיין‬ ‫עם קהל מקומי,‬
‫ואנחנו חייבים להיות בנטפליקס מייד!"‬
‫משתי סיבות עיקריות.‬
‫הראשונה, אסטרואיד עומד לפגוע בנו.‬
‫ראסטה-קוואנדו הזהיר אותנו. והסיבה השנייה,‬
‫כי אם למדנו משהו מהמגפה הזאת,‬
‫זה שהצחוק הוא הדבר היחיד‬ ‫שצריך להפיץ בכל העולם.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬