Downloaded from YTS.MX
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Århundredets svindelnummer. -Største momsfusk i Frankrig nogensinde.
-Det er et svindelnummer. -Vi taler om århundredets kup.
Svindlen omhandler CO2-kvoter,
som lader virksomheder købe og sælge rettigheder til at forurene.
Svindlerne brugte et smuthul i systemet.
Hvordan kunne individer, der kom ud af ingenting,
begå århundredets kup?
CO2 var det bedste i verden.
Det var… Jeg kan ikke engang tale om det.
Jeg har aldrig set så komplicerede ruter i alle de sager, jeg har arbejdet med.
Sultne, streetsmarte mennesker snød hjerner fra de bedste universiteter.
Forestil dig at tjene penge, rejse med privatfly og både.
Folk kommer og besøger dig i dyre jakkesæt
og siger "Hvordan går det, hr. Mouly?"
Du har aldrig mødt dem.
Du er fra Belleville, spiser gulerødder og drikker kaffe.
Hvor meget jeg tjente?
Du er tosset at spørge om det.
Tabet udgjorde 283 millioner euro.
283 millioner…
283 millioner, men der er masser af gebyrer.
Jeg kan ikke hverken læse eller skrive.
Hvordan skulle jeg kende pengenes magt?
Alle andre ville have gemt dem.
Han ville bruge løs af dem.
Vi havde det godt. Vi troede, vi var Rockefeller.
Fordi du har et smeltedigel af økonomiske kriminelle
og bag dem rigtige kriminelle, har du en eksplosiv blanding.
Det fører naturligvis til blodsudgydelse.
Retssagen i en af de mest utrolige svindelsager i årtier er begyndt.
Mardoché Mouly, Arnaud Mimran,
betragtes af politiet som svindelkonger.
CO2 er en sand historie.
Hvad skal jeg sige?
Du må høre hele historien.
Jeg binder dig ikke noget på ærmet eller undervurderer dig.
Sådan. Jeg er fri
SOMMER 2020
HAUTS DE SEINE-FÆNGSLET
Gudskelov er jeg fri. Jeg må se, hvad fremtiden bringer.
Jeg må lære, hvad der er at lære,
for man går glip af meget på syv år.
Hej.
Mit liv har været fyldt med adrenalin
og er gået så hurtigt og så…
Mit liv har passeret mig. Jeg er 55 nu.
Jeg er jaloux på folk, der arbejder normalt.
I dag har jeg en elektronisk fodlænke.
Jeg går kl. 8 og er tilbage kl. 20.
FRI OM DAGEN
I FÆNGSEL OM NATTEN
Fandens. Jeg taber håret.
Åh nej!
Skal du tage sol eller ej?
-Hvad? -Du ser lidt bleg ud.
Ja, jeg er træt. Du er sjov.
Nej, du har kun valgt beige.
Jeg er træt af sort. Jeg ændrer farverne lidt.
Du ser syg ud i beige.
Rød giver dig et løft, ikke?
Det er et stykke tøj, jeg kalder "stærkt".
Jeg lavede det til Jason Derulos koncerter.
Så det er stærkt.
-Man tager hætten af, når man spiser. -Er det ikke for prangende?
Formålet med tøj er at imponere.
Vil du klæde dig som alle andre, så gå til hvem som helst og få tøj.
Jeg sælger en attitude.
Ellers giver jeg dig et tre-delet jakkesæt og et slips, der matcher…
-Det er ikke dig. -Okay, Ju.
Vil du se skarp ud, så tag den på.
Bær den med en flot mokkasin. Har du det?
Vi må gøre noget ved dine sko, de er umoderne.
-Vent. Jeg fik dem, fordi… -Nej, smid dem ud.
Jeg kom fra Tunis, da jeg var ret ung.
Jeg kom med solskin, lidt Tunis vildskab, der gik godt med de gamle her.
Jeg fortryder alt.
Jeg er glad for, jeg kom i fængsel.
Ikke så længe. Syv år er meget.
Før gjorde jeg forretninger.
Samme sag med færre penge.
Jeg kunne forvirre banker og forretningsmænd.
Jeg kunne forvirre alle, men i det små.
Det var lovligt.
Der var nogle løgne, nogle ikke helt pæne ord.
Men det var stadig lovligt.
Hvis du blev fanget, fik du en bøde.
-Jeg taler? Kan du ikke se det? -Der er gået en time.
Jeg sværger, bare to minutter mere.
Han stiller spørgsmål. Jeg svarer, så kommer jeg.
-Kan du se, jeg er ligeglad? To minutter. -De er gået.
Må jeg præsentere Serge Madar. Sid ned, Serge.
Serge Madar, der har været i Belleville i generationer.
Han arbejdede med min bedstefar. Han arbejdede med min far.
Og med mig.
-Råb højere. -Nu søger han min søn.
Hvordan var Marco som barn?
Som altid.
Han var den samme, men i en lavere kategori.
Så gik han et par kategorier op.
Han klatrede op ad stigen.
SERGE MADAR AKA "DEN GAMLE"
Sig noget. Det er, som om du læser en bog.
Han blev ikke længe hos sin far i slagterbutikken.
-Jo, jeg gjorde. -En dag lavede hans far merguez.
Merguez laves med hakket kød og rester.
-Og han… -Vent. Nej.
-Han tissede i spanden. -Nej. Serge.
Hør, tag ikke det med.
-De ting gør man ikke. -Du var ung.
Ung eller ej, tag det ikke med.
Det skal ikke med.
Nej, Serge, vi er på kamera.
-Nej, 42 millioner ser det her. -Hvilke 42 millioner?
Med alle kameraerne ender du i fængsel.
-Jeg gjorde intet. -Gjorde du ikke?
Hvornår har du arbejdet? Du har en Porsche udenfor, ikke?
Hvordan du fik den?
Du får mindstelønnen.
Hej, Dov.
-Hej. -Må jeg få en fricasse?
-Vent. Lad mig. Hvad vil du have? -Hvad er det?
Nanou. Hvad vil du have? Tunesisk platte eller sandwich?
Det blev en tunesisk platte til Nanou. Jeg tager den her.
Hold op med at beklage dig.
Okay, fortsæt.
-Hele dagen. Vi er trætte af dit regnskab. -Du har ret, men det er skejser.
Ja, men vi er trætte af det. Hvordan har din bror det?
-Godt. -Ja?
Jeg mødte Marco i Belleville, hvor han arbejdede for sin far.
Hans rigtige job var slagter.
Han havde samme job som sin far.
SLAGTERBUTIK
Det var en lille slagterbutik, jeg husker, at der var en gård,
hvor vores venner spillede kort.
Han så af og til på, og han begyndte at spille.
Hans far kom ud: "Hvad laver du?" Han gik tilbage til arbejdet.
Men han kunne lide dem, der spillede, fordi han kunne lide kortspil.
Han elskede alle spillene. Men det var bare for sjov.
Fordi vi legede med de gamle rotter.
De stjal vores penge i poker.
Vi vidste ikke engang, hvad poker var,
og vi spillede for at vinde penge.
Vi spillede. Vi tabte.
Så lånte de os penge, vores egne penge med renter på.
Marco stoppede efter lidt tid i slagterbutikken,
fordi han var omgivet af reklamefolk.
Chefer i reklamebranchen.
Så fik han et tilbud og begyndte at udvikle sig.
Og da han var god til at tale og udtrykke sig,
så jeg ham udvikle sig sådan.
Da opdagede jeg mig selv,
og jeg lærte virkeligt at arbejde.
Der lærte jeg at være en pranger.
Der lærte jeg at reklamere.
Og jeg lærte at tale med folk.
Op mod 50,000 selvstændige blev ofre for den gigantiske svindel.
Gisèle Ambrosino, maler, var en af dem.
Gennem et firma købte hun adskillige annoncer,
som skulle vises bredt.
Hendes indlæg var dog kun op i fem blade, kun dem, hun fik.
Marco var skarp med hensyn til at tjene penge. Meget intelligent.
Han fortalte historier. Vi labbede det i os.
Kunne man tale for sig og vidste, hvordan man solgte ting,
var det nemt at tjene til dagen.
Jeg gjorde det i to-tre måneder.
Og så stoppede jeg af frygt. Det er ikke et job, jeg kunne have fortsat med.
Hjemme hos en af hovedmændene fandt efterforskerne en stor sum penge.
Sådan. Her har vi 510,000 euro.
Sådan er reklamebranchen.
Jeg vil ikke fortælle mere, for det er i fortiden.
Jeg blev dømt for falsk reklame.
Det, jeg sagde i telefonen, var usandt. Jeg vidste det ikke.
Jeg vidste ikke, det ikke var sandt.
Helt ærligt. Jeg vidste det ikke. Det fandt jeg ud af senere.
Selvfølgelig siger man altid:
"Jeg fandt ud af det bagefter." Det er sandt.
Men tro på en pranger, for jeg tror på mig selv.
Jeg ved, I griner bag min ryg, men I tror mig ikke.
Man kan ikke tro noget, Marco Mouly siger. Det er helt sikkert.
98,9 % af det, han siger, er løgn, og 1,2 % er sandt.
Marco og jeg var sammen døgnet rundt.
Vi var nære. Man kunne sige, vi var som brødre.
Han er en, der med sin sans for humor
kunne tale med vigtige forretningsmænd,
bankfolk eller leverandører.
Folk fandt ham straks charmerende.
Han er som slangen i Junglebogen.
Jeg er født fattig, ikke rig.
Og sådan kom jeg videre i livet.
Jeg blev interesseret i folk med mange penge.
Hvorfor? Fordi jeg ville lære om deres verden.
Jeg startede i Belleville
og var en af de første, der tog til 16. arrondissement
Det 16. arrondissement er prangende. Derfra tog jeg til 7.
De virkelig rige er i 7.
Derefter skulle jeg til Saint-Germain. Sådan. Det var min karriere.
Jeg fulgte folk på samme tid som min karriere.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det,
men min karriere fulgte de rette folk.
Jeg havde kun de rette folk omkring mig.
GRÉGORY ZAOUI "HJERNEN"
Jeg mødte Marco Mouly i 1997.
Han købte min restaurant,
så han kunne arbejde med mig og forstå mine andre forretninger.
Restauranten var en undskyldning,
så han kunne lære, hvad jeg lavede.
Forstå, frem for alt.
Forstå og udnytte.
Vi lavede en virksomhed i mobiltelefonsektoren.
Han vidste lidt om, hvordan moms virkede,
men ikke, hvordan intra-community momssvindel virker.
Greg er et geni.
Han fandt et smuthul i telefonbranchen.
Jeg forstod ingenting.
Han gjorde dit og sagde dat…
Jeg sagde: "Fedt! Hvor meget kan vi tjene?"
Men jeg anede ikke, hvad vi lavede.
Jeg troede faktisk, vi købte og solgte telefoner.
Man kunne købe et stort antal telefoner hos engrosforhandlere,
hovedsageligt i Storbritannien.
Da vi er i EU, betaler du, lad os sige 400 euro før moms per enhed.
I Frankrig sælger man dem til samme pris, men med moms.
Så 480 euro, men de 80 euro er moms.
I stedet for at betale staten, beholder du dem.
Det er meget, når man sælger tusindvis af enheder.
Hej. Jeg er Marius-Cristian Frunza,
uddannet ved Polytechnique.
Jeg skrev en ph.d. om CO2-kvotehandelsmarkedets økonomi.
I dag bor jeg i London og arbejder med finansteknologi
for at finde løsninger i kampen mod økonomisk kriminalitet.
Oprettelsen af EU's indre marked i 1993
åbnede nye muligheder for svindlere.
Varer kan passere gennem lande uden kontrol.
Selvfølgelig køber svindlere en lastbil med varer
i Belgien for 100 euro.
Transporterer dem til Frankrig. Der er ingen kontrol ved grænsen.
De bringer dem til Frankrig og sælger dem for 120 euro.
Og de 20 euro i moms forsvinder i svindlernes lommer.
Det er en forretning, der garanterer 20 % i fortjeneste.
TOLDPOLITI
Toldpolitiet! Åbn!
Tres millioner euro blev taget fra det franske skattevæsen på fire år.
Cirka 30 fiktive firmaer i Europa
cirkulerede tusindvis af mobiltelefoner mellem sig
uden at betale moms.
PATRICE AMAR - STATSANKLAGER
Vi så først Mardoché Mouly i rapporter om momssvindel på telefonprodukter.
Fra de første rapporter om Mardoché Mouly…
Ingen kalder mig Mardoché.
Kun politiet kalder mig "Mouly, Mardoché". Sådan genkender jeg politiet.
Vi betragtede ham som farlig for den offentlige og økonomiske orden.
Med opførsel, der var… Vi kaldte det parasitisk adfærd.
Vi betragtede dem på en måde som offentlige mål,
hvilket betyder folk, der skulle neutraliseres for alles bedste.
Jeg endte også i varetægt.
Firmaet blev styret af ham og mig.
Men jeg stolede fuldstændigt på ham.
Og lad os bare sige, at dengang var ledelse ikke hans stærke side.
Jeg gjorde intet unormalt. Vi blev fanget. Jeg fik tre år.
Jeg holder det ikke imod ham. Jeg var vred på ham i lang tid.
Men det er fortid.
Jeg er ikke bitter.
Er det det samme som iPhonen?
Det er det samme. Den iPhone, jeg har, er 400 stærke værd.
Er det en falsk eller er den ny?
Nej, da. Den er ny.
Det er 5G. Hvad taler du om? Du er skør.
-Har du dem på lager? -Det har jeg. Jeg har 15,000.
-Femten tusind? -Femten… Nej.
Jeg har 1,000 på lager,
men jeg bestilte 15,000.
-Jeg har ikke penge til 15,000. -Det koster en arm og et ben.
-En anden ting, har du mine penge? -Nej.
I morgen, om Gud vil.
Okay. Jeg regner med dig.
Du har mine to poser…
Jeg sværger, jeg presser dig…
Som du aldrig har prøvet i dit liv…
-Modtaget, Marco. -Nej… Jeg har ikke en cent til weekenden.
Jeg giver dig 2,000 og beholder 1,000 til weekenden.
Hold nu kæft! Du har kreditkort.
Det har jeg ikke. Jeg opsagde dem. Jeg giver dig 2,000 og beholder 1,000.
Okay, hvornår kommer resten?
-Sidst på ugen, om eftermiddagen. -Så er vi kvit.
-Hvis du siger det. -Det her er trættende.
-Hvad laver du eller? -Hvad jeg laver?
Er du tilbage hos konen?
Er I ikke sammen? Er du helt alene?
Vi er sammen igen.
Kan vi køre hurtigere?
-Tal højere. -Kan vi køre hurtigere?
Lidt, måske.
Greg Zaoui tror, tyveri og svindel er hans job.
Så enten er jeg skør, når han siger noget,
eller så er han skør. Jeg tror, det er ham.
Vent lidt.
Jeg kritiserer ikke Greg Zaoui, for jeg kan lide Greg Zaoui, okay?
Men nogle gange ved jeg ikke, hvad der foregår i hans hoved.
…burde have været tilbage…
I 2004 var jeg i fængsel for mine forretninger med Marco Mouly,
Jeg var i en celle med en ældre mand,
som fortalte mig om klimabevidsthed og sagde, at klimamarkedet var fremtiden.
Han fortsatte med at tale om klimabevidsthed.
Så da jeg kom ud, var jeg interesseret og prøvede at forstå det.
Afsmeltning i Grønland, havniveauet stiger fra to til tre meter…
Det er en del af det, vi har udsigt til i 2100.
Global opvarmning stiger hurtigere end ventet.
Oversvømmelser har ramt hundreder af millioner.
Store brande har ramt Californien.
Det er ikke længere tid til at stå alene.
Vores hjem brænder.
FRANKRIGS PRÆSIDENT 1995 - 2007
Og vi ser den anden vej.
Vi kan ikke sige, at vi ikke vidste det.
Og den sætning gjorde indtryk.
Flere påstår, at de har fundet på det.
Nogle gange tror jeg, det var mig, men det er lige meget.
Vi er i Kyoto.
Otteogtredive lande er endelig enige.
Mellem nu og 2012 aftaler de at reducere drivhusgasudledningen med 5,2 procent.
Kyotoprotokollen fremhævede,
hvor komplekse forhandlinger er.
Amerikanerne sagde til kineserne:
"I udleder flest drivhusgasser."
Kineserne sagde: "Men pr. indbygger udleder I fire gange mere end os."
Så økonomer indenfor området rådede dengang
til at sætte en pris på CO2,
så alle var integreret og havde interesse
i at reducere deres forbrug af fossile brændstoffer.
Ved at udvide Kyotoprotokollen
skabte Europa det første marked omkring retten til at forurene.
Virksomheder, der udleder meget CO2,
kan købe forureningskvoter af dem, der forurener mindre.
Jeg hørte meget om et marked, der var på vej.
Markedet for forureningskvoter, CO2-afgiften.
Jeg prøvede at forstå det.
Paris-kontoret.
BlueNext er en handelsplatform for CO2-kvoter.
Vi er kernen i CO2-markedet.
Her udfører købere og sælgere deres transaktioner.
Det handler om regulering.
Er de over, må de købe kvoter på markedet.
Og andre kan sælge dem, de ikke har brugt.
Jeg stillede det store spørgsmål.
Er der moms på kvoterne?
Et par dage senere ringede jeg til dem og blev meldt til.
Systemets skabere begik to alvorlige fejl.
Først overforenklede de processen for at komme ind på markedet.
Alle, og jeg mener alle,
kunne starte et firma og begynde at købe og sælge udledningskvoter.
Jeg udfyldte blanketten. Jeg var den 21. tilmeldte.
Den anden fejl var at lægge moms på.
Selvfølgelig var forbrydere ikke sene til at udnytte systemet.
Det er stadig godt.
Det utrolige er evnen, organisationerne har,
til at følge med lovgivningen og innovationen.
Man skulle tro, de læste Légifrance før alle andre.
Før det der skete mellem 2008 og 2009
med den enorme malkning af moms,
var der en prøve, en opvarmning.
Den blev udført af en, der er kendt i svindelverdenen,
der gjorde første forsøg og vidste, det virkede.
Jeg lavede en test med 30,000 euro.
30,000 FØR MOMS
Jeg købte, og jeg satte til salg,
og på få minutter, sekunder endda,
fik jeg 30,000 plus moms.
Det virkede for nemt.
Er der en ulempe? Noget, der mangler?
For det var for nemt. Det virkede for nemt.
Jeg gav informationen til to personer,
som så gav den til andre, som gav den til andre igen.
Og fra det øjeblik
spredes det blandt svindlere, at der var noget der.
Tiden fra testen i 2005
til den enorme malkning, der startede i midten af 2008
indtil udgangen af 2009,
blev brugt til at forfine, forberede og oprette hele operationen.
Hvorfor var vi ikke sammen om CO2?
Godt spørgsmål. Fordi jeg ikke vidste, der var CO2.
Jeg kendte ikke til CO2.
Jeg troede, det var til brandmænd, og det er sandheden.
Jeg kendte til CO2, da jeg til slut blev dømt.
Lad mig forklare. Da det begyndte, var jeg flad.
Og når jeg siger flad, mener jeg flad.
Jeg hørte snak om CO2.
Og en dag kom to personer på besøg
og sagde: "Marco, vi vil tale med dig."
Sådan skete det.
"Vi må tale med dig." Jeg sagde: "Ja, værsgo. Tal."
De sagde: "Vi ved, at du er inde i CO2."
Nej, jeg vidste ikke engang, hvad CO2 var.
Og jeg sagde: "Ja. Okay, hvem sagde, jeg var inde i CO2?"
"Ingen ved det."
-"Og jeg vil ikke ud med det." -Du bluffede.
Det var jeg nødt til.
De sagde: "Sådan, Marco. Vi tjener fem millioner om ugen."
-Og de præsenterede Greg. -Jeg sagde: "Vis mig Gregs fakturaer."
Og så så jeg alle Gregs fakturaer.
Sådan kom jeg ind i branchen,
for jeg så store penge.
Som sagt kom jeg ind i CO2 på grund af dig.
-Da jeg så dine fakturaer. -Det vidste jeg ikke.
En fyr som Zaoui
var registreret hos BlueNext.
Men Zaoui handler kun for sig selv. Han handler ikke for andre. Kun sig selv.
-Hvorfor er en trader vigtig? -Hvorfor en trader er vigtig?
Teams er intet uden en trader.
De har ubrugelige computere.
En mægler giver adgang til markedet.
Så han er adgangsvejen.
Normalt skal han gennemgå en vis verifikation,
især i forhold til finansielle forpligtelser
for de firmaer, han arbejder med.
Derfor får mægleren også BlueNexts tillid.
Så at have en eksisterende mægler, der ikke er et firma,
som er kendt og som arbejder med CO2,
er et godt kort at have på hånden.
Seks måneder senere
fandt jeg den bedste trader i hele Frankrig.
Klapucki.
Jeg ledte efter hans telefonnummer.
Jeg fandt det.
Han spørger: "Hvad handler det om?" "Jeg må tale med dig." "Okay."
Fyren møder mig på Ritz i Warszawa.
WARSZAWA, POLEN
Jeg var ulasteligt klædt. Jeg ventede en time til kl. 17.
Kl. 17 ringer han og siger:
"Ja, hallo. Hvem er du?" Så begyndte jeg at tale om moms.
"Svindler du med moms. Ender du i fængsel."
Han bliver skidebange. Jeg siger: "Bare rolig.
Jeg kan holde dig ude af fængslet.
Jeg ved, at fordi du er trader i udlandet, betaler du ikke moms,
men du har stadig en vigtig rolle i genereringen af moms."
Han var helt bleg…
Jeg havde ham. Han var min.
Han sagde: "Okay, Marco. Hvordan gør vi det?"
"Nu skal du høre, hvad vi gør.
Jeg ser på alle klienter og siger ja eller nej. Fungerer det?"
Marco Mouly havde et forhold til en mægler, han fandt,
som var hans gevinst i mekanismen.
Derefter var jeg chefen.
Alle slikkede mig i røven.
Alle sagde: "Marco, du er den flotteste." Før det talte ingen til mig.
Så Mardoché Mouly var ham, der kommer med mægleren.
Tak, Alain.
Så har du logistikken leveret af Samy Souied, som allerede har erfaring
i klassisk momssvindel med fysiske produkter,
Fra Israel, hvor han boede,
kunne han sende ordrer til mæglere og markedet over telefonen
og flytte konti på afstand.
Samy har altid været en bror, en ven.
Og vi skændes, hvilket betød, at vi ikke talte sammen 360 dage om året.
Samy voksede hurtigere op end andre takket være sine brødre
og sin far, som var guldsmed i Belleville og havde klubber på Montmartre.
Han havde penge, før der var penge.
Hvad kan jeg sige?
Folk vil have penge, men de havde mange penge.
Mouly og Souied er naboer, har familiebånd.
De er fra samme sted.
Deres første svindelnummer sammen var annoncerne.
Så begyndte de at gøre det beskidte arbejde.
De hentede checks fra firmaerne, der blev svindlet.
Så begyndte de at få problemer med loven.
Samy Souied er slet ikke sprudlende eller ekstravagant.
Det ved vi. Han er ret diskret, ret stille.
Han er mere frugal med sine penge.
Han var meget eftertænksom.
Han spenderede ikke penge på en aften i Paris.
Han foretrak at gemme sine sparepenge.
Marco Mouly var lige modsat.
Samy kunne lide at være diskret, altid sammen med sin kone og børn.
Der var en side af mig, som han elskede.
En side, han ønskede, men ikke kunne få.
Så vi hang ud med hinanden.
Når vi talte alvorligt, lod jeg Samy tale.
Han sagde: "Først og fremmest, hold mund. Ikke et ord." "Okay, Samy, ikke et ord."
"Hvorfor er jeg her, hvis jeg intet må sige?"
"Kan jeg ikke håndtere det, skrider du ind."
Så vi kommer til mødet.
"Marco er du okay?" "Nej, Samy forbød mig at tale."
Med det samme faldt hans plan fra hinanden.
Men jeg elskede at drille ham, fordi jeg ville være med.
Efter at have lavet de falske annoncer, var Souied under efterforskning
og blev mistænkt for hvidvask af penge,
han svindlede sig til med falske hestevæddeløbsannoncer.
Han fik tilnavnet Væddeløbskongen.
Han købte endda to væddeløbsheste,
Jeanbat du Vivier og Kesaco Phédo.
Sikke en hest! Så overlegent!
Kesaco Phédo, du er en fornøjelse.
Samy udvandrede ifølge nogle,
fordi han følte sig i fare i Frankrig, og det var på tide at rejse.
Hans følgere siger, han altid var zionist, aktiv i det jødiske samfund,
og han ville flytte til Israel på et tidspunkt.
Et par måneder senere hører han om en "gasudveksling"
og beder en af sine nærmeste finde ud af, hvad det handler om.
Personen vender tilbage: "Det er ikke gas. Det er CO2."
Antallet, der deltog i CO2-svindlen i Israel,
var måske 10, 20, 30 stykker.
De taler generelt fransk, lidt hebræisk.
Men det er en lille verden i det israelske samfund.
Virkelig et mikrokosmos.
De bor virkelig tæt sammen.
Du må forstå, at i starten arbejdede Souied ikke med Mouly.
Han havde et andet team. Det samarbejde gik ikke godt.
Det var i efteråret 2008. De var bagud.
De gik hver til sit og ledte efter nye partnere.
Da besøgte Marco Mouly ham.
Han var i direkte kontakt med traderen Jaroslaw Klapucki.
Først var Souied tilbageholdende med at omgås Mouly.
Han stolede ikke på ham. Han talte meget. Men Mouly havde et es i ærmet.
Han havde en økonomisk bagmand, der kunne lægge otte millioner.
Det var Arnaud Mimran.
ÉMILIE FRÈCHE FORFATTER, BARNDOMSVEN
Jeg mødte Arnaud, da jeg var 15.
Han havde altid hørjakkesæt på om sommeren,
havde lidt langt hår…
Det var som Florida i 16. arrondissement.
Jeg husker ham som en fyr, der altid havde penge på lommen,
der kørte… Han elskede smukke biler.
Han var flamboyant
og stak ud i en verden af parisiske jøder
i 16. arrondissement, han havde klasse…
Han har en "her kommer jeg"-attitude.
Jeg kan lide det, det er som taget ud af en roman.
Han giftede sig med Anna,
datter af milliardær Claude Dray.
Jeg var venner med hans kommende kone.
Hun hed Anna Dray.
Faktisk var der fire Dray-søstre,
der var forkælet af deres far, som svømmede i penge.
Når man ser tilbage, var de ligesom Kardashians.
Faderen kunne ikke sige nej, men han var et godt menneske.
Claude og Arnaud stod altid hinanden nær.
Han var altid den elskede svigersøn.
Arnaud spillede det spil med det samme.
Så snart de giftede sig, gik han videre til andre ting.
Havde han giftet sig med Anna, hvis hun var fattig?
Det ved jeg ikke.
Den fyr ligner Satan med sin kost.
Eller en troldmand.
Han skræmte mig.
Hvor fandt I ham?
Du betalte ham ikke, vel? Det må du have gjort.
Jeg kendte Arnaud af navn og omdømme.
Og han kendte mit omdømme.
Når folk opnår perfektion i pengesager og forretning,
vil alle mødes og gøre forretninger.
Så da Arnaud og jeg så hinanden i Deauville,
gjorde vi alt for at mødes.
Kom nu, Arnaud, fortæl os om det.
Kom nu, Arnaud.
Se lige den playboy.
Jeg sværger på min mors liv. Se den playboy.
Her er Arnaud Mimran.
Det er ham. Han er her.
Arnaud Mimran og Mardoché Mouly kommer ikke fra den samme verden.
Og det eneste sted, hvor de kunne mødes
var ved den grønne filt i en spillelokale.
Arnaud Mimran syntes uden tvivl,
at Mardoché Mouly var
en morsom, grænseoverskridende, men uskadelig knægt.
Og Mardoché Mouly mente,
at Arnaud Mimran var fri
af etikettens begrænsninger,
ivrig efter at komme i dårligt selskab
og meget rig.
På det tidspunkt var Marco lidt i flad.
Han havde ikke mange penge.
Det var en tredje person, som ringede og bad Marco komme til Deauville.
Han ville introducere ham for Arnaud.
Og Arnaud ville møde ham,
fordi han havde hørt om ham.
Så Marco tog sin familie og bil,
skyndte sig til Deauville, og de mødtes.
Jeg kom til kasinoet. Der var et roulettebord.
Og jeg blev ved med at spille på otte. Den kom ikke.
Til sidst havde jeg 10,000 euro tilbage.
Jeg satser alt på otte.
Jeg sagde til mig selv: "Kommer den ikke, smadrer jeg otte med mine sko."
Otte kom ikke. Jeg smadrede det.
Det er skohistorien.
Alle brast i latter, selv Arnaud. Sådan gør man ikke ved et spillebord.
Han smilede. Han kunne lide det.
Han syntes om gestussen. Han forstod den.
Arnaud sagde: "Har du lyst til at komme til middag?"
Jeg kom til hans hus, stort bord, catere…
Jeg så bankfolk, forretningsmænd, alle.
Jeg tænkte: "Det er min chance for at få alt tilbage."
Min kone siger: "Marco, det er fantastisk. Du må i gang. Jeg vil have sådan et hus."
Arnaud var på aktiemarkedet.
Han hang ud på de store børser.
For os var han stenrig.
I starten var Arnaud Mimran ukendt
i moms- og skattesvindelverdenen.
Mimran havde meste eksisteret på de finansielle markeder som trader
og som partner i managementfirmaet 3A Trade.
Der blev talt om ham i aktiemarkedskommissionen
på grund af en række mistænkelige transaktioner.
Han blev aldrig dømt. Det må vi gøre klart.
Det var insiderhandel.
Mimran havde en overraskende slem-dreng-fra-et-fint-kvarter-side.
Han befandt sig lige så godt
i samfundets top som med en tidligere narkosmugler eller røver.
Tre uger senere befandt han sig i Tel Aviv
ved en velgørenhedsmiddag til fordel for Netanyahus Likud-parti.
Hvorfor blev Souied og Mouly fascineret af ham?
Fordi Mimran var i en anden liga.
Fra helt lille havde han kendt folk og fået gode kontakter.
Han voksede op i 16. arrondissement og kendte respektable mennesker.
Han var en del af samfundets top.
Han var ikke falsk. Han var fra de rige og veletableredes verden.
De to andre, der voksede op i Belleville…
De var virkelig fascinerede, fordi de ønskede at være som ham.
Og for første gang havde de midlerne til det.
De passede ikke helt ind, men de havde midlerne.
Først skulle de finde en måde at komme ind på.
Faktisk havde de brug for investorer,
der vil lægge nogle penge. Det er som at lave en startup.
Arnaud Mimran tog en videregående uddannelse,
der gav adgang til finansmarkederne.
Man kunne tro, han også havde nogle tekniske evner
siden CO2-kompensationsmarkedet styres meget mere
som et finansmarked end mobiltelefonerne,
der sælges i butikker.
Det man må forstå, er at overtrædelse på dette niveau
kræver noget finansiel finesse for at skabe
fiktive firmaer over hele verden og åbne offshorekonti overalt.
For det første var bankerne mit vigtigste job.
Når det kom til forretninger, vidste jeg, hvordan man talte med bankfolk.
Man skal komme med en historie.
Man kommer ikke med et forlist firma
og siger "Goddag. Må jeg fortælle…?"
"Hvad er omsætningen?" Meningsløst.
Jeg ankommer. "Goddag. Jeg har arvet 300 millioner euro efter min far."
"Jeg giver dig en chance."
"Lad os se, hvordan du klarer dig. Går det godt, får du min portefølje."
Bankmanden ryster på hånden,
ruller den røde løber ud, men firmaet er intet værd.
Men du må stikke ham en god historie.
NICOSIA - CYPERN
Engang var jeg i Cypern for at åbne nogle konti.
Jeg tog til Cypern med personale.
Jeg tog en sekretær med. Hun var ulasteligt klædt, jakkesæt…
Jeg købte en mappe. Tom, kun en kuglepen og et stykke papir.
Jeg havde en falsk bodyguard.
Pust på ham, og han falder om. Men han vejede 400 kilo.
Jeg kom til banken. Jeg vidste ikke, det ville ske.
Jeg troede, det ville blive svært.
Banken havde et underligt cypriotisk navn.
Men det var som en slikbutik.
Bankmanden sagde: "CO2. Fint. Konto hos os. Fint."
Og vi åbnede kontoen.
I foråret 2008 var markedet eksplosivt.
Der var typiske og kunstige transaktioner,
det eneste, de var interesseret i,
var at opkræve moms uden at betale den.
Folk tror, det er kompliceret, men det var barnemad, meget enkelt.
Barnemad?
Lad os ikke overdrive, men jeg prøver at forklare det.
Du åbner to firmaer,
et i Frankrig og et i et andet EU-land.
Dit tyske firma køber CO2-kvoter for en million euro
på BlueNext-børsen.
Da det er en handel mellem to EU-lande,
er der ingen moms.
Så videresælger det tyske firma jeres kvoter
til jeres firma med base i Frankrig.
Og nu videresælger det franske firma
dem til BlueNext.
Da begge firmaer er i Frankrig, pålægges moms,
og man får 1,2 millioner.
I princippet bør du betale de 200,000 euro i moms til staten,
medmindre du forsvinder og sender pengene til offshorekonti.
På få minutter har du tjent,
undskyld, stjålet 200,000 euro.
Og så begynder du forfra
igen og igen.
Og du lader pengene cirkulerer mellem Hong Kong, Singapore,
et hvilket som helst skattely.
Nogle stoppede efter et par millioner euro.
Men andre, som Mimran-Mouly-Souied-trioen,
fortsatte til sidste øjeblik.
Ligesom pokerafhængige,
der satser alt hver gang, før de har set deres kort.
Så hver dag satsede de alt, hvad de havde tjent?
Flere gange om dagen, tror jeg.
Hver gang man laver en transaktion, tjener man 20 %, hvilket er ret meget.
Jeg tror ikke, der er et lignende afkast i ærlig forretning,
intet så signifikant.
Så det gik hurtigt.
Så Samy Souied oprettede et team.
Alle havde en specifik rolle.
Det vigtigste var ikke at blive fanget.
Du måtte arbejde hele dagen foran en computer.
Du behøvede kun en computer og en telefon.
Timerne var lange. For at undgå pågribelse, flyttede de.
I et par dage foregik det på et hotelværelse i Tel Aviv.
Så flyttede de til et hus i Herzliya og flyttede så igen.
I løbet af de otte måneder, hvor fupnummeret fandt sted,
blev Marco ikke i Israel. Han rejste frem og tilbage.
Vi ved det, fordi vi så hans ankomster og afgange
via Ben Gurion lufthavn i politirapporterne.
Vi så, at han mødte Mimran på flere datoer i Israel.
Han supervisede.
Nogle gange udviklede han ting med Samy,
som han bad om at finde tradere.
Han var bandens sælger, så han havde en bestemt rolle.
Fra tid til anden skulle han være der.
I oktober 2008 hørte jeg via jungletrommerne,
at Marco Mouly var i det marked.
Jeg tænkte: "Så går der ikke længe."
Når han dukker op, overlever intet.
Frankrigs centralbank var vidt åben. Du kunne gå ind og fylde lommerne.
Tja. Det er sandheden.
Men desværre rørte jeg ikke en franc. Og jeg deltog ikke i det.
Retten forbød mig at forlade landet.
Jeg kunne end ikke tage til Vegas. Jeg blev i Frankrig.
De inviterede mig, men jeg kunne ikke.
Jeg kunne ikke være med.
777 er et Las Vegas privat jetfly,
der tilhører Wynn,
og som henter de største kunder.
De skaffede os et orientalsk orkester
til at underholde os og skabe en stemning,
så de kunne tage vores penge.
Vi brød ud i latter.
Vi vidste, vi var fjolser.
Du er til Las Vegas i tre nætter. "Ja, hr. Mouly. Rolls Roycen venter."
Du har tre mio. dollars til rådighed. Du forstår intet. "Virkelig? Er det alt?"
Du tror, du er Buff Daddy.
Du går på restaurant.
Fyren serverer en vin til 45,000 dollars.
Den er god.
Men du aner intet om vin.
Alle andre ville have skjult det.
Måske var han faktisk bange.
Han spenderede hele dagen.
Det er svært at spendere.
Jeg udfordrer dig til at bruge 100 - 200,000 om dagen.
Verdens smukkeste paladser.
En stuepige på værelset døgnet rundt.
Du står op, når du har lyst.
Vil du have slik, fodrer de dig med det.
Det måtte ikke slutte. Jeg ville altid have noget.
Jeg må rose skaberen af Las Vegas.
Det er Disneyland for voksne.
Det er, hvad Las Vegas er.
Der var hovedpersoner, virkelige mennesker,
og der var biroller,
Ferrarier, McLarener, Rolexer,
og pokerborde.
En dag var Arnaud i Vegas med Samy.
Samy tabte mindst 1,5 millioner euro.
Arnaud sagde: "Du skal ikke betale. Jeg betaler. Det er en gave."
Arnaud var ligeglad med penge.
Han vil bare have det sjovt. Uanset hvad.
Hans liv består af sjov.
Hans liv består af nydelse.
Hvad betyder det? En dag spillede jeg poker, og han sagde til en fyr:
"Spis to bananer med skræl, og du får 30,000."
Jeg ville spise bananerne.
Fyren tager to bananer.
Han spiser dem.
Han betaler ham 30,000.
Ti minutter efter falder han om. Vi måtte tilkalde en ambulance.
DECEMBER 2008 - JANUAR 2009
-Kom nu. -De kommer fra alle sider.
Vegas er skør.
De tager til Vegas og bruger millioner af euro, som de vidste, de ville tabe.
Men hvad ønskede de?
At blive set tabe de millioner.
Det var det vigtigste.
Hvis at være millionær betød at bo i junglen
og æde gummi, ville de ikke gide det.
På et tidspunkt var de på natklub i Marrakesh,
og de begyndte at smide penge ned fra mezzaninen.
Det var som en Scorsese-film.
Som i The Wolf of Wall Street eller Gordon Gekko.
Mardoché Mouly sagde, at Samy viste ham et liv, han ikke kendte.
Han viste ham nye aspekter af livet,
og det var helt fantastisk.
Jetsetting, alt, hvad man ville have,
det var livet på glittet papir.
Når du giver mig millioner af euro,
og jeg mener sedler, penge…
Jeg kan ikke læse eller skrive.
Jeg tjener penge som skidt.
Hvordan forventer du, at jeg forstår penge?
De giver mig dem. Jeg tager dem. Bruger dem.
Det er ikke længere rationelt. Summerne var så enorme.
Det var hundred millioner af euro. Til sidst havde de købt alt.
Når du har købt din første Bentley, den anden, den tiende,
den fjerde lejlighed, er pengene ikke virkelige længere.
De lejede jetfly, tog familien med på weekend i Panama.
Forbruget var surrealistisk.
Når man ser, hvad han brugte på smykker, ure…
CO2-momspenge er lige så slemt som penge vundet i gambling.
Selve processen er ikke genial.
Pengene muliggør alt, men det er til ingen nytte.
Spørger du mig, hvor meget jeg har tjent? Jeg ved det ikke selv.
I trioen Mardoché Mouly, Arnaud Mimran og Samy Souieds sagsmappe
er skadeserstatningen 283 millioner euro, hvilket er stort og ret voldsomt.
BLUENEXTS KONTOR I PARIS
Hvordan indså BlueNext,
at der skete noget mistænkeligt på deres børs?
Vi fandt gradvist ud af det.
Det er et nyt marked,
hvor ingen oplysninger var tilgængelige.
BlueNext og deres partnere identificerede,
fra og med oktober 2008, nogle unormale aktiviteter,
som ikke afspejlede den forventede virkelighed på markedet.
LAND: CYPERN
D.3: SENSITIV TRANSAKTION FRA/TIL HØJRISIKOLAND (MARKANT BELØB)
D.4: CO2 - SENSITIV TRANSAKTION FRA/TIL HØJRISIKOLAND
Før oktober 2008 var der ikke mange, der kendte til CO2-markedet.
Mine analytikere og jeg gjorde ikke. Så vi måtte lære alt.
I begyndelsen af juni 2009 da ministeren annoncerede
enden på moms på CO2-handlen,
kunne vi endelig gøre vores skøn lidt mere konkrete.
Forskellen mellem handlen dagen før og dagen efter var,
hvad der svarede til svindelmarkedet.
Intet lod TRACFIN vide,
at handlen kunne være 80 % eller 90 % korrupt.
Da vi begyndte at tælle de mistænkelige transaktioner,
blev vi advaret om, at der var for mange millioner.
Jeg anede tydeligvis ikke
i januar og februar 2009,
hvilken indvirkning det ville have to - tre måneder senere.
RENAUD VAN RUYMBEKE TIDLIGERE UNDERSØGELSESDOMMER
Jeg siger dig, jeg tror, jeg beholdt den sag i otte år.
Jeg skammer mig, når jeg siger det, for selv om en sag tager to, tre, fire år…
Det svære ved det var, at vi kun havde et stykke af puslespillet.
Vi vidste ikke en hel række ting.
Vi vidste ikke, hvad de ting var.
En del af virkeligheden var usynlig for os.
Det var som at lægge et puslespil,
som du ved, har 1,000 brikker,
og vi havde 20 eller 30 brikker foran os.
Efter seks måneder, et år, forstod vi stadig ingenting.
Der var skuffeselskaber,
mange firmaer involveret.
Firmaer, der var fronter, falske firmaer,
transaktioner overalt,
og en lang række offshorekonti.
Jeg har sjældent set en efterforskning,
hvor man fra starten ikke aner, hvem man leder efter.
Hvem er de ansvarlige? De virkelige ansvarlige.
Jeg fortalte efterforskerne: "Jeg er ligeglad med stråmændene."
Ville jeg have dig som stråmand, Var du stråmand i morgen.
Jeg kan gå online i morgen,
skrive dit navn og det hele,
og jeg kunne få dit fødselsattest, få lavet et pas, og det er gjort.
Du er en stråmand.
Jeg sagde: "Jeg er ligeglad med de 50 personer. Find ud af det."
Jeg ville ikke vide, hvem de var.
Men jeg ville vide, hvem stod bag.
Jeg ledte ikke efter stråmænd.
Det gjorde revisoren. Han lavede firmaerne.
Han tog husmødre, postbude, taxachauffører og placerede dem i firmaet.
Han solgte hele firmaet sammen med banken.
Han solgte et firma til alle teamene for 200,000 euro.
Alle købte fire eller fem firmaer om ugen.
Hvis man ikke havde flere firmaer, var man færdig,
for de skulle indgive moms hver måned.
Kun et lille antal virksomheder underlægges momsrevision.
Det gav svindlere tid
til at pakke deres tasker og rejse.
Så der var ingen grund til at lave regnskab.
Du åbner tre firmaer i Hong Kong, og når du forlader banken…
Ved du, hvad de giver dig?
De giver dig en dims.
Det tog mig lidt tid at forstå.
Dimsen er en kodegenerator.
Den lader mig, kunden, udføre alle mine transaktioner på afstand.
Så de millioner, du har i Hong Kong,
kan du sende til Singapore.
Du kan sende noget til Dubai.
Israel, Marokko, Cypern,
og gå verden rundt på en dag, hvis du vil.
Med et enkelt klik.
Når jeg undersøger regnskabet, tager det mig et år per konto.
Så jeg var slået. Uden tvivl.
Det er magi, men det var stadig for nemt for dem at tjene penge.
Synes du ikke?
Jeg husker ikke, at jeg på det tidspunkt var klar over,
at der var en fejl i systemet med at pålægge disse kvoter moms.
Ærlig talt, vidste jeg det ikke dengang, fordi jeg ikke kunne forestille mig,
at noget der i udgangspunktet var godt, ville skabe en ond cirkel.
Historien lærer os, at vi aldrig bør undervurdere skurke,
og så snart du tillader et smuthul,
er der altid sørgelige sjæle, der udnytter det.
Marco Mouly
Nogle skriver historie
Og nogle fortæller den
-Jeg fortæller den for dig -Okay, værsgo.
Fra Belleville til Genève
Via Monaco
Jeg kan fortælle dig en ting
Alt det er intet værd
Flere besøgte mig og ville skrive en sang om mig.
Og for sjov sagde jeg: "Okay, men jeg skriver teksten."
Og jeg fandt på en tekst.
Jeg er den smukkeste løgner
Kald mig tyv eller skurk
Men hvis jeg kan lide dig
Svigter jeg dig aldrig
Sådan. Jeg er fri
Jeg vil have det sjovt
De ville fange mig
Men Gud forlod mig ikke
Sådan. Jeg er fri
Jeg vil have det sjovt
Marco Mouly
Undskyld, hr. præsident
Jeg er skør
Jeg gjorde det for min mor
Marco Mouly
Hr. præsident
Jeg er skør
Jeg vil gerne genvinde tiden
Jeg har aldrig siddet stille
Men jeg måtte holde stilen
Ring ikke til mig
Jeg er sikkert på et palads
Marco Mouly
Undskyld, hr. præsident
Jeg er skør
Jeg gjorde det for min mor
Tak.
Han er så sjov. Han er helt vanvittig. Men jeg kan stadig lide ham.
Det eneste jeg påskønnelser,
var måske følelse af rimelig ydmyghed, når man fortæller sig selv,
at de skurke bankede én så hårdt ned, at det var svært at komme op igen.
I retrospekt troede jeg, at jeg var i stand til det.
Jeg var ikke klog nok til det.
Men jeg er ikke i fængsel eller død,
hvilket er en fordel.
14. SEPTEMBER 2010
Jeg havde aldrig troet,
det ville blive farligt.
Umuligt. Jeg havde væddet mit liv på det.
Den aften spillede jeg belote på en café i 17. arrondissement
med en del venner, hvoraf en var Marco Mouly.
Vi havde det sjovt, spillede belote,
fik et par drinks og sådan.
Vi fik et opkald: "De har skudt Samy."
Jeg ringede og hørte: "Souied blev dræbt i Porte Maillot."
Og jeg gik derfra i tårer. Jeg tog direkte til Porte Maillot.
Og vi kunne ikke komme tæt på.
Det var forfærdeligt.
KONGRESCENTER
Vi tog alle til Porte Maillot og så politiet, brandmændene
og et lig liggende på jorden.
Jeg vidste, det var ovre, da lagnet kom frem.
RIST A - OFFER
Jeg så det ikke komme.
Det gjorde jeg ikke, og selv nu ser jeg det stadig ikke.
Det betyder, at for mig er Samy her stadig.
Det betyder, at selv hvis han ikke er her…
Vi ved, han ikke er her mere, men…
Lad os stoppe.
Jeg elsker ham og sender ham et kys.
Lad os skifte emne. Det ville jeg foretrække.
Hvad venter du på?
Jeg græder ikke foran dig. Jeg er verdens stolteste fyr.
Er det bedst at være intelligent eller kvik?
Du skal være intelligent.
De er kvikke.
Hvad er kvik?
Når de ser en slåskamp, blander de sig,
fordi de tror, de kommer ud af den igen.
En intelligent person sætter ikke sig selv i fare.
Da Souied blev myrdet i Porte Maillot,
kom to mænd på en knallert og dræbte ham.
Selvfølgelig tænker vi alle på betydningen
af mordet, den forbrydelse.
Hvordan var det muligt? Hvordan endte vi her?
Det gjorde vi på grund af uoverensstemmelser
mellem folk forenet af denne her bunke penge.
Når profitten skal deles,
hvilket vi i dag anslår var mere end 280 mio. euro,
deles pengene alt efter rolle.
Det betyder, at Souied vil sige: "200 til mig."
Mouly, 60, 70.
Og Arnaud Mimran, finansmanden, får den mindste andel.
Vi taler 10, 15 millioner euro.
Hvis man først er enige om et beløb,
man bliver kompenseret for den første investering.
Når man så ved, hvad overskuddet er,
bliver man lidt bitter,
når man indser, at de ikke giver en, det man synes, man har ret til.
I denne sag opdagede vi,
at visse personer kunne være politi-informanter.
Ingen kommentar. Er det okay?
Et anonymt vidne blev afhørt senere.
Han sagde, at Mimran følte en vis harme
og blev arrogant.
Han tænkte: "Hvordan er det muligt?
De to idioter er næsten ti gange rigere, end jeg er i dag.
Utroligt. Jeg er ingenting."
De ser på ham med foragt. De ser ned på ham.
Og han kan ikke klare det.
Og ved første øjekast begyndte fjendtligheden der.
ANONYM VIDNEAFHØRING
Mimran bliver deprimeret og spiller enorme summer væk.
Han ender i gæld, efter at have tabt alt i spil.
Arnaud foreslår aktieinvesteringer.
Hans ry giver troværdighed.
Arnaud har profilen til at håndtere det og få penge fra Samy.
Ingen forestiller sig, han mangler penge.
Offerets nærmeste mistænker Arnaud Mimran
for at stå bag forbrydelsen.
"Finansmanden" eliminerede ham
for ikke at tilbagebetale et lån på 60 mio. euro.
Lejemordere på knallert dræbte ham med en pistol med lyddæmper.
300,000 euro i kontanter og en kranieformede ring
blev fundet nær hans lig.
Ringen var til hans ven, der ville give den til sin kone.
Så hvad er teorien?
Mimran kan ikke betale de 60 mio. euro, han lånte af Samy Souied.
Han tænkte, at den bedste måde ikke at betale pengene tilbage er,
hvis Samy Souied forsvandt.
Så før han tager tilbage til Israel,
arrangerede han et falsk møde
i Porte Maillot i sidste øjeblik.
Han signalerede, hvem der var målet
blandt de tilstedeværende, ved at give ham ringen.
Det var signalet, der udpegede offeret for de to skjulte mordere.
Ifølge vores kilder
gav et anonymt vidne politiet dyrebare oplysninger.
Fortjenesten lokkede simple svindlere
at hyre lejemordere i organiseret kriminalitet.
Arnaud Mimran…
…ville have fundet kompagnoner i denne sag til at dræbe Souied.
Souied var på samme tid mistænkt for at have dræbt
Amar Azzoug aka "Amar med de blå øjne" et par måneder tidligere.
De siger, at Mimran bragte
Amars venner ind, som også var sure på Souied.
Et fællesskab. "Din fjende er min fjende.
Vi slår os sammen og eliminerer problemet."
Det er dybest set teorien.
Det er bare et anonymt vidne.
-Havde han lyttet til mig… -Nej, sig ikke…
Hvis han havde lyttet til mig, ville han ikke være død i dag.
Penge gjorde ham skør.
Han sagde: "Der kan ikke ske mig noget. Jeg har for mange penge.
Selv hvis de kidnapper min familie,
er jeg klar til at betale ti mio. i løsesum."
Han mente, han var urørlig.
Alle har deres plads i livet.
En arbejder er en arbejder. En tyv er en tyv. En bølle er en bølle.
En morder er en morder. Han sprang fra en ting til en anden.
-Nej, vent. -Nej.
Den mand går…
-Han kunne ikke klare det. -Hvad mener du?
Det er Samy! Det er din ven.
-Det er din ven. -Min og din.
Hvad skal jeg gøre?
-Det er sindssygt at sige sådan. -Hvorfor er han død? Der ser du.
Jeg må ryge. Du går mig på nerverne.
Han døde, fordi han tog fejl af sig selv.
Når man har penge, må man være diskret.
Nemlig.
Har du talt med Marco?
Jeg havde ikke chancen, da det skete.
Selv nu taler jeg ikke med Marco om det. Jeg tør ikke starte den samtale.
Det er ikke noget, jeg har lyst til at tale om.
Drop de spørgsmål.
Drop det. Jeg har sagt det 117 gange.
-Er han din ven? -Jeg er ligeglad.
Vi sagde, vi ville tale om Marco.
Du rammer mig med dit CO2 og mord.
Vil du have mord og alt det? Gå til politiet. De har enorme rapporter.
Jeg blev anholdt ti gange.
Kom ikke til mig med dine mord…
Jeg er pisseligeglad.
Jeg var der ikke. Jeg har afgivet forklaring.
Den kan du hente.
Den er pænt organiseret. Du får navnet på dommeren.
Jeg har sagt det. Få mig ikke til at gentage det.
-Jeg har sagt det. -Det husker jeg ikke.
Jo, jeg har sagt det før. Vær ikke på nakken af mig.
Svindlere er ikke voldelige folk med våben,
der dræber dig eller tyr til vold.
De ved ikke hvordan.
Så de vender sig mod folk, de har mødt i fængslet
og siger: "Han skylder mig så og så meget. Skaf pengene tilbage, så deler vi dem."
Men du lukker bøller ind. En bølle er et rovdyr.
Han er ikke uegennyttig. Hvis du tilkalder ham, så pas på.
Når du har inviteret ham ind, går han ikke igen.
Han føler sig hjemme og tager alt, du har.
Der er allerede blevet udgydt meget blod.
Millionerne har skabt voldsom jalousi,
og nogle af de rige svindlere ved stadig,
at der er en pris på deres hoveder.
Nå. Det er min kone. Vær stille.
Ja, skat?
For en time siden, hvorfor? Hvad er der?
Det sagde hun ikke. Hvorfor?
Måske løb hun tør for strøm.
Jeg går udenfor.
Undskyld. Min datter har ikke besvaret Cindys opkald siden middag.
Vi er bekymrede.
Siden Marco blev prøveløsladt, har jeg været bekymret for ham.
Meget. Ham og hans familie.
Og han må være lidt bange.
Det er jeg sikker på. Han er ikke altid sig selv.
Nogle gange er han fortabt i tanker. Han er i konflikt.
Han tænker meget.
Og jeg synes ikke, han var sådan før. Han har altid været ligeglad. Ikke nu.
Det er normalt. Han har en kone, der elsker ham.
Børn, børnebørn.
Han kan forlade landet.
Til et hemmeligt sted. Det er nok bedst for ham.
KOMMUNIKATION NR. 221 04/19/13 - UDGÅENDE KOMMUNIKATION
Mouly: Hallo?
Mimran: Mmm.
Mimran: Vi bliver ikke gamle. Manu er her for at slå os ihjel.
Mouly: Det frygter jeg. Vi må gå til politiet.
Mimran: Nej, lad ham være i fred…
Mouly: Ja, men problemet er at han vil dræbe mig, ikke dig.
Mimran: Dræber han dig først?
Mouly: Jeg ved, han dræber mig først, for han vil have penge af dig.
Han ved, jeg intet giver ham.
Marco og Arnaud, Manu har en besked til jer.
Vi ses snart.
Det betyder alt.
At du ved, hvem, hvornår og hvor.
Tekstforklaring.
Du ved hvornår. Du ved hvor.
Det er en video
med trusler.
Hvis du har set det, har retssystemet set det.
Kan du forklare den video for mig?
Hvis jeg havde lavet en video,
var jeg blevet hentet og smidt i fængsel.
Ja. Men hvad vil du have? De lod ting ske.
Jeg er ikke den, der går til politiet. Men det er ikke sagen.
Ingen kan forsvare dig.
Du er alene i verden. Helt alene.
Du må håndtere det som en voksen.
Og det er det værste.
Du frygter for din kone, dine børn, for alle tæt på dig.
Du bliver en anden mand.
Dengang mødte Arnaud Mimran en italiensk tv-stjerne fra Paraguay,
han hurtigt flyttede ind hos.
Han forlod Claude Drays datter, Anna, som var vildt forelsket i ham.
Han var hendes livs kærlighed.
Og straks flyttede han sammen med hende pigen.
Og så opstod en slags uvenskab med hans tidligere svigerforældre,
især Claude Dray.
Han lejer en villa i Saint-tropez overfor familien Dray
og ferierer der med sin partner.
Han provokerer dem med vilje.
Der er et voksende had
mellem Arnaud Mimran og familien Dray.
Indtil Claude Dray finder på en radikal løsning.
Han kontaktede efterforskerne, der håndterede CO2-sagen,
og stikker faktisk sin eks-svigersøn.
OFFICIEL RAPPORT INDLEDENDE UNDERSØGELSE
Han levede overdådigt. Købte biler: Rolls Royce, Lamborghini…
Han købte en båd. Fløj kun privat. Han har intet i Frankrig.
Han og Arnaud er måske forbundet til mordet på Samy Souied
over en gæld på 700,000 euro.
Selvfølgelig kendte jeg Arnauds svigerfar. En utrolig mand.
Jeg kendte ham, men ikke som en ven.
Han var en gentleman, der respekterede mig.
Jeg hørte, at han talte grimt om mig. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg tror, han talte grimt om mig, fordi jeg var Arnauds ven.
Claude Dray blev ydmyget.
Hans datter var blevet droppet
af hans temmelig uforskammede svigersøn.
Så Claude Dray vil gøre alt
for at få hævn over Arnaud Mimran.
Skodderne i villaen i Neuilly har været lukkede siden ugens begyndelse.
Tirsdag morgen blev Claude Dray, 76 år, fundet død i sit hjem af sin butler.
Dræbt af tre kugler i nakken.
På åstedet fandt efterforskerne dog ingen tegn på en kamp eller indtrængen.
Det er ligesom mysteriet om det lyserøde værelse.
Ingen kommer ind eller ud.
-Gule værelse. -Gul, lyserød eller grøn. Aner det ikke.
Men det var underligt.
Som alle andre opdagede vi, at han døde i sit hus
med en kugle i hovedet, en kugle i nakken.
Dray var ingen bølle. Han var en rig forretningsmand.
Det er det samme.
Det begyndte at gå op for folk.
Samy, Dray…
Når man forbinder alle mordene,
er der tydeligvis et hold mordere i Paris,
og vi kan ikke sætte navne på dem.
Medierne rapporterede,
at Dray bad staten om hjælp,
som Toldvæsnet, for at angive sin svigersøn.
Pressen rapporterede det,
og det overbeviste familien.
Det betyder ikke, at vi kan bevise,
at Drays svigersøn står bag mordet.
Jeg forlader hans datter, han bliver dræbt tre år senere. Er det min skyld?
Jeg så ikke Claude i tre år. Han er mine børns bedstefar.
Jeg stod ham nær i 15 år.
Skudt. Forfærdeligt.
Når du ser dit navn i aviserne blandt mordere, hvad tænkte du så?
Jeg var irriteret på politiet. Hvis jeg anklages for at dræbe nogen,
kan jeg ikke dræbe en anden eller tredje person.
Det er helt åbenlyst.
Jeg har så meget. Jeg tænker: "Det er utroligt."
Ved begravelsen var han en af sin svigerfars kistebærere.
Jeg har set længe på dette billede.
Det er utroligt.
Jeg kan ikke tro noget så grusomt.
Jeg kan ikke se, hvornår han ville kunne overtræde det første bud.
Nej, jeg vil gerne vise mine skader.
Intet problem.
På dagen for mordforsøg blev jeg ramt af en kugle fire millimeter fra hjernen.
En kugle gik ind i min næse
og kom ud hernede.
Jeg fik en kugle i armen, og den rev hele armen op.
En kugle i hånden,
hvor arret er.
Jeg fik…
…en kugle her, to, tre kugler i maven,
en kugle i lungen.
Så det er tre, fire, fem, seks, syv, otte.
Og en i balden.
Så ni kugler ramte min krop og var indeni…
Nå?
I december 2016 ramte ni kugler Dominique Ghez.
Et mirakel, han overlevede.
Han er uden tvivl den i sagen, der kender Mimran og Mouly bedst.
Han står dem nær.
Dominique Ghez har nogle kriminelle venner.
Han var tæt på visse mennesker i Paris' østlige forstæder.
Det er forkert.
Det er mere end forkert.
Jeg er en pralrøv.
Jeg har aldrig været involveret i organiseret kriminalitet.
Men jeg er klar til at kæmpe, praler lidt, og…
Jeg er en arbejder.
Jeg står op om morgenen for at få mad på bordet til min familie.
Kort sagt. Så fik jeg et falsk ry.
Han var ikke med i CO2-tingen, han rørte ikke CO2.
Han var i fængsel det meste af tiden.
Men det chokerende er, at du ser ham dukke op som et spøgelse.
Ved hvert mord i historien,
de store nøglepunkter i sagen,
er Dominique Ghez der.
Den aften Samy Souied blev dræbt, var han der.
Den dag Mimran blev anholdt derhjemme, finder efterforskerne Ghez i køkkenet.
Han er som et vandmærke.
Man ser ham overalt uden at han er skyldig i noget.
Vi kan i hvert fald spørge, som politiet:
"Ved Ghez ikke for meget?"
LÉA FIORENTINO DOMINIQUE GHEZ' ADVOKAT
I alle mordsager, disse eller andre, finder vi ud af ting og starter med noget.
Vi starter med et patronhylster, et vidne,
en genkendelse, et kamera eller noget.
Med hensyn til mordforsøget, hr. Ghez var offer for,
havde vi ingenting. Der er intet.
Der er ikke fundet et eneste hylster.
Ingen kunne identificere skytterne, det er midt i 16. arrondissement,
Restaurant Le Flandrin og politistationen er i nærheden.
Men folk ikke vant til skyderier der.
Og vi starter med intet.
Dominique, har du fundet dem, der skød på dig?
Det vil jeg helst ikke svare på.
Da deres formue var tjent, skulle man forvente, at de flygtede, forsvandt,
og brugte deres penge diskret på en strand i Costa Rica.
Niks!
Det er her, problemerne begynder. Det fik det hele til at sprænge i luften.
Folk dør som fluer. Deres ven blev dræbt i Porte Maillot.
Amar blev skudt på en bar i Saint-Mandé. Alle i Paris er ophidsede.
Gutterne begynder at finde knivene frem.
Og de har pelsfrakker på i Paris, lufter deres penge,
kommer ind i showbiz, organiserer utrolige bar mitzvaher.
Det er hele problemet for personerne i denne sag.
De kunne ikke holde hovederne nede og holde lav profil.
NOVEMBER 2012
Det er det. En far holder en lille fest for sin søn.
Stille og roligt.
-En lille bitte fest. -Lille fest.
Til en bar mitzvah spiser man, drikker, fester og glemmer morgendagen.
Men man glemmer ikke stjernerne.
Gad Elmaleh var der. Nikos var der.
Marco var inspireret…
M. Pokora var der.
Sexion d'Assaut var der. Maître Gims var der.
Cyril Hanouna!
Der var…
Til Arnauds bar mitzvah og min, var der betjente overalt.
Du genkendte dem og lod dem være.
Lige meget. De spiste, drak og var glade. De var inviteret.
Mine damer og herrer,
der må være nogen her, der ikke er inviteret.
Vi genkender dem. Bare rolig.
Der er spioner her.
Mine damer og herrer, bare rolig.
Vi har privatdetektiver, der holder øje med alt.
Der var fester, som politiet tjekkede,
og de overvågede visse mennesker.
Men igen, uden nogensinde…
Indtil fakta blev afsløret, og efterforskningen var i gang,
uden at have en sammenhæng med det, der foregik bag kulisserne,
og hvorfor folk fra organiseret kriminalitets mørke underverden
hang ud med flamboyante prangere.
Jeg kunne ikke lide Pharrell Williams. Ingen atmosfære.
Jeg kan lide Akon.
Buff Daddy er en anden snak.
Det er alt, man elsker: damer, fester, penge. Alt, hvad man elsker.
Man vil på tur med ham.
Arnauds problem var, at han kun inviterede de rige.
Jeg inviterede rige og fattige. Hvorfor?
Fordi de skal blandes.
Du har brug for underklassen og pengene.
"Ja, ja da."
Så kommer der en stakkel og tager kagen fra dit bord.
Det er ikke sjovt uden alt det.
Vi skulle håndtere folk, som var vant til økonomisk kriminalitet,
som konstant brød loven, og som på et tidspunkt måtte stoppe.
De skal væk fra fare. Ellers fortsætter de.
23. APRIL 2013
PARIS, CHAMS-ELYSÉES I EFTERMIDDAGS
Jeg var på Aviation, hvor jeg spillede poker.
Jeg vandt 130,000 euro i poker.
Jeg går hjem som normalt. Jeg sover.
Pludselig bliver jeg vækket.
Det er politiet.
Jeg siger: "Politiet? Hvad sker der?"
De siger: "Mouly, vi konfiskerer alt. Du ved, hvorfor vi anholder dig."
De tog mig med ind i mit nye hus, som de solgte for ikke længe siden.
"Mouly, du viser dig."
Jeg så alt forsvinde.
Jeg så mine ting forsvinde, mine jakker, bukser, sko.
De tog alt. Jeg var færdig. Filmen sluttede. Filmen var knækket.
Når fogeden sætter sedlen på døren…
Sandheden er, at man føler sig nøgen.
De tager dit hjerte og sjæl, dit tøj, alt.
Retssagen i en af de mest utrolige svindelsager i årtier er begyndt.
Tolv mennesker retsforfølges i Paris for at have malket
mere end en milliard euro ud af CO2-momssystemet.
DAVID-OLIVIER KAMINSKI MARCO MOULYS ADVOKAT
Jeg husker, at han ringede på en søndag
for at forberede sin sag.
Meget grundigt præsenterede jeg de fakta,
der var imod ham.
Efter ti minutter sagde han: "Det er okay."
Og så kom der pludselig en journalist.
Jeg ser et kamera. Marco ville lave et interview.
Marco Mouly er ifølge myndighederne en nøgleperson
i planlægning, udførelse, finansiering og hvidvaskning.
Han bagatelliserer rollen.
Jeg havde en gæld til en ven.
Han bad mig åbne to konti. Jeg sagde okay.
Jeg opsøgte ikke CO2.
CO2 kom til mig.
Jeg troede, det var til brandmænd.
Jeg husker et citat fra Saint-Just:
"Det offentlige er der for at fjerne samfundets elendighed."
Så når man tager offentlige midler, tager man penge fra fællesskabet.
Man kan hurtigt regne ud, hvor meget momssvindlen kostede.
Man kan tælle det i hospitalspladser, i arbejdstimer for læger.
Det er ikke bare abstrakt. Det er penge, vi bruger til konkrete ting.
Amar siger til mig:
"Mouly, du får otte år."
Jeg ler: "Jeg har ikke engang været for retten."
Han siger: "Jeg beder om ti, så du får otte."
Til slut i retssagen siger dommeren:
"Dommen afsiges d. 7. juli."
Og jeg siger til dommeren:
"Vær sød, hr. dommer, at vente til september. Jeg skal på ferie."
Når han afsiger den 7. juli kl. 9, betyder det, at jeg skal i fængsel.
Så dommen kom i juli.
Mellem retssagen og domfældelsen er jeg sammen med Arnaud og de andre.
Han siger: "Vi kommer for retten." "Vi kommer ikke i fængsel."
Jeg vil ikke fortælle Arnaud, at jeg er bekymret.
For Arnaud har ikke været i fængsel.
Arnauds verden forandrer sig.
Han tror, han komme ud af fængslet om to-tre måneder. Nej.
Jeg ved, jeg ikke kommer ud.
Han ved ikke, hvordan det er.
Så han tror, han lander på benene.
Toldpolitiet har været her.
Kan du se?
Den er tom.
Er du ikke bange for at komme i fængsel?
Jo, selvfølgelig. Han er skør. Hvem ville ikke være bange?
Jeg har børn. Selvfølgelig er jeg bange. Hvad kan jeg gøre?
Han tror ikke fængsel påvirker mig.
7. JULI 2016
Arnaud Mimran blev indkaldt.
Anklageren bad om en dom på ti år.
Selvom Arnaud Mimran vidste, anklageren bad om,
at han blev fængslet i ti år og anholdt i retten,
var han den eneste, der mødte op i retten
for at få sin dom.
Han havde en taske med sine ejendele,
og vidste, der var en god chance for, at han ville ende bag tremmer
i meget lang tid.
Hvorfor gjorde han det? Når man taber, betaler man sin gæld.
Ved at modtage dommen viser du dine børn,
at når man gør noget dumt, tager man ansvar.
Den tredje grund er,
at Arnaud Mimran er en,
der af natur,
ikke flygter.
Den 7. juli oprinder. Jeg var sammen med Arnaud dagen før.
Jeg tager i retten for at få min dom.
Min telefon ringede, fordi jeg var forsinket.
Jeg tænkte, det er Gud…
Min telefon ringede. Jeg svarede ikke.
Og der kommer en sms.
"Marco, du fik otte år og en arrestordre er udstedt."
Jeg har et problem. Jeg fik otte år. Hvad mere kan der ske?
Kom så, jonglér! Livet er et jongleringsnummer.
Det er bare jonglering. Sådan er livet.
Man skal jonglere penge, jonglere politiet, jonglere bøller,
jonglere alt.
Jeg elsker at se jonglering.
For hun gør det samme, som jeg gør.
Dagen efter dommen fik jeg en besked på WhatsApp.
Hvem ser jeg? Marco Mouly på gaderne i Rom, bag i en vogn.
På det andet billede lader han, som om han åbnede en politibil og smiler.
Der var en besked, en linje.
"Dommen er for hård."
Der var også en linje til mig.
"Jeg er ikke på flugt. Jeg trækker mig. Jeg er ikke sikker på, det er langt nok."
Hvordan slap han væk?
Han stak af, fordi han tvivlede på…
Fordi en fængselsstraf og en arrestordre ventede på ham.
Var jeg dem, gik jeg ikke til retsmødet for at blive anholdt.
Jeg var flygtet. Jeg var skredet.
Er det godt?
Godt gået.
Det er balance.
Lån mig din krop.
Ja.
Marco kunne redde sig selv. Han var i Israel.
Han kom tilbage. Han tænkte over det.
Han sagde: "Jeg gjorde det ikke, for at det skulle ende sådan."
Den dag han blev fanget, ringede han til mig,
fordi han blev anholdt i Schweiz, og det schweiziske politi var flinke.
Og jeg husker, han ringede til mig.
"Hvordan går det?" Jeg sagde: "Fint."
Han sagde: "Det er ovre. De fik mig."
"Jeg tager min straf. Jeg havde ikke meldt mig selv.
De fik mig, men det er okay. Det er prisen."
HEJ, KAMMERAT
DET ER MIG, MARCO DE HAR OS, BRORMAND
Jeg fortæller om dig.
-Om mig? -Ja, men du var i fængsel.
Under min retssag
var der en advokat, der røg en cigaret
med en af anklagerne, der dømte dig.
Hun sagde: "Hr. anklager, angående Marco Mouly.
Anmodningen fra appelretten var mindre hård end din."
Han siger, "Det er normalt, fordi appeldommeren ikke er jøde.
De skulle have hyret en jøde som mig. Jeg giver alle jøder en treha."
De gjorde deres arbejde godt.
Vi kan ikke være vrede på anklagerne.
De undersøgte beviserne og slagtede os.
Kun mod os.
De er anklagere. Det er deres job.
Jeg har et godt forhold til Amar. Vi hilser, respekterer hinanden.
-Amar? -Ja.
Amar?
Glem ikke, at han bragte 27 år gamle sager op.
Du kan dømme mig for ting, jeg har gjort, men ikke 27 år senere.
Jeg er det tredje hjul. Hvem er hjernen bag?
Du er hjernen bag, der tog sagen. Du sagde det højt og tydeligt.
Jeg er det tredje hjul. Jeg følger duften.
Du udnyttede det, ikke?
-Hvad? -Hold op, Marco.
-Hvad? -Udnyttede du ikke systemet?
Lad os ikke tale om det.
Du bider hånden, der fodrer dig.
Du profiterede, misbrugte, igen og igen.
Men de tog det hele.
Selv politiet beklagede, at det endte: "Jagten på dig var den bedste tid."
Men det sluttede. Det er minder.
Men det var det, du ville.
Jeg vil have pengene.
Hvorfor sidde fem år i fængsel, hvis ikke der er penge?
Man gør forretninger, ender i fængsel, så får man pengene, og livet er smukt.
Vi lavede bare lort i den. Hvad taler du om?
Vi lavede lort i den.
CO2 er ikke en god ting, udover at vi levede godt
og spillede kong Gulerod,
havde mange problemer med bøller
og mange problemer overalt.
-Med familien… -Med familien, kone, børn, alt.
Hør her. Jeg kommer aldrig i fængsel igen, om Gud vil det.
Jeg holder min sti ren. De knækkede mig.
Lad os tale forretning.
Nu tager vi til La Santé-fængslet.
Om dagen drømmer man. Om natten lider man.
Drømmen forsvinder.
De siger, der er en gud og en djævel.
Tror du på Gud, så tro på Djævlen.
Og nu besøger vi Djævlen.
Alt stopper.
Hvis du kommer i fængsel, stopper hele dit liv. Virkelig alt.
Næste morgen ved du ikke, om du kan komme på udgang.
Alt kan ske.
-Hvad siger de om dig i fængslet? -At jeg er milliardær.
Jeg har penge, og de mangler.
Nogle fyre er flinke, andre er ondskabsfulde og kommer efter dig.
Man ignorerer de flinke, fordi de er skurke.
De ondskabsfulde, slår du, fordi du må gøre indtryk.
Nogle gange er du ikke stærk nok.
LA SANTÉ-FÆNGSLET, PARIS
Jeg er her på mit særlige hotel på Rue de la Santé 42.
Tak.
Kl. 15 beslutter han…
Radio Fresnes, hej.
I dag begynder vi med et udtryk, som vi ofte hører: "Forsvind."
Det er alt, hvad man hører her. Vi ønskede kun, at én ting forsvandt.
Jeg håber, retfærdigheden kaster lys over alt dette, og sandheden kommer frem.
En dag afslører Mouly alt, hvad han ved.
Han sætter sig til bordet og afslører alt, hvad han skjuler.
Om han deltog direkte eller indirekte,
er hans samvittighed ikke ren.
Han har blod på hænderne.
Marco er en af dine bedste venner, sagde du.
Min bedste ven.
Marco Mouly var min bedste ven.
Sagde du noget?
-Sagde han det eller gjorde du? -Det gjorde han.
Du fortæller mig noget, der gør ondt.
Ved du hvad? En dag i Israel tog jeg en løgnedetektortest.
Politiet var der.
De kom med en løgnedetektor for at se, om jeg vidste noget om Samy.
Jeg tog løgnedetektortesten.
Jeg gik derfra med hovedet løftet.
Sandheden var blevet fortalt, de bekræftede, at det var sandt.
Og i stedet for at reagere på det,
for det er noget pis,
det er mit ord mod hans.
Du siger, han er min bedste ven. Hent en løgnedetektor.
Og du vil se, at det er sandheden.
Nej, hold op med at være efter mig,
for du talte om skrækkelige ting.
Jeg stopper her og tager dine kameraer,
indtil du har en løgnedetektoren.
Jeg arbejder med offentlig sikkerhed i det spanske antiterrorpoliti.
LØGNEDETEKTOREKSPERT
Jeg tilbragte syv år på den amerikanske ambassade i Madrid.
Og så tog jeg til Israel til løgnedetektorinstituttet i Tel Aviv.
Goddag.
Hvordan har du det?
Værsgo at sidde ned.
Tak.
Du har altid kolde hænder.
Det er normalt. Jeg ryster lidt. Jeg er ikke vant til det her.
Vil du fortælle sandheden under denne test?
Jeg er her for at fortælle sandheden.
Nej, ikke sådan. Ja eller nej.
Ja.
Har du nogensinde modtaget en dødstrussel?
Ja.
Frygter du for dit liv?
Det kan jeg ikke svare på det.
Sagde Samy Souied, at han frygtede for sit liv?
Nej.
Er du på nogen måde ansvarlig for mordet på Samy Souied?
Nej.
Er du på nogen måde ansvarlig for mordforsøget på Dominique Ghez?
Nej.
Ser du stadig Arnaud Mimran som en ven?
Det taler vi ikke om.
Vil du nogensinde begå svindel igen?
Nej.
Ja, fængslet er skræmmende. Det er helt sikkert.
Men efter at have set shows som Prison Break,
skræmmer det mig ikke.
Jeg havde sagt ja.
Man kommer ud og har, hvad de har, og gør, hvad de gør.
Jeg tror ikke på, at de mistede alt.
Hvad vi fik retur?
Af de 1,6 milliarder?
Helt ærligt.
Måske 200 millioner.
Det er meget.
Ja, men differencen…
De, der tog pengene, beholdt differencen.
Han gav sin familie tag over hovedet. Han bliver aldrig…
Du er ikke flink. Jeg sværger, du er det største røvhul.
-Skal jeg sige, at du er en bums? -Ja, jeg er en bums.
-Jeg har ikke en cent. -Okay, du er en bums. Har du intet?
Jeg tror, det bliver rigtigt svært at få pengene tilbage.
Gad vide, om vi er de eneste, der leder efter dem.
Jeg vil ikke ligge inde med dem. Jeg ville ikke sove godt.
Ikke kun af moralske grunde.
-Nu giver jeg dig resultatet. -Ikke foran kameraet.
Lad ham sige det rigtige først. Kan du ikke se, han lyver?
Forsigtigt. Jeg er bange.
Okay, skal vi starte?
Nå…
Må jeg kalde dig Marco?
Ja da.
Jeg er glad for at kunne bevidne,
at du har fortalt sandheden om de spørgsmål, der er vigtige for os.
Sagde jeg sandheden?
Løgnedetektortests accepteres ikke som bevis i det franske retssystem.
Ifølge José Antonio Landa kan kun få øvede personer narre maskinen.
Efterforskningen af mordforsøget på Dominique Ghez fortsætter.
I juli 2016 blev Jaroslaw Klapucki idømt syv års fængsel
i CO2-sagens første retssag.
Han blev løsladt af appelretten et år senere.
Han er ikke anklaget yderligere.
Grégory Zaoui blev idømt otte års fængsel i CO2-sagen.
Efter løsladelsen kontaktede Finansministeriet ham
for at bruge hans ekspertise i økonomisk svindel.
Han fulgte ikke op og begyndte på Cours Florent.
Arnaud Mimran har været fængslet siden juli 2016.
15. april 2021 anklagedes han for meddelagtighed i Dray-drabet
og for bandedrab i Samy Souied-sagen.
Han formodes uskyldig indtil rettens afgørelse.
Den 25. juni 2021 blev han også idømt 13 år
af retten i Paris for kidnapning og afpresning af en schweizisk finansmand.
Arnaud Mimran appellerede. En ny retssag venter.
I juni 2021 anholdes Marco Mouly i efterforskningen af mordet på Souied.
Han blev løsladt uden sigtelse.
Efterforskningen pågår.
I CO2-sagen idømtes han, sammen med Mimran og deres medskyldige,
tilbagebetaling af 238 millioner euro til staten.
Han ved ikke, om han vil skrive sange eller være børsmægler.
CO2-børsen BlueNext kom aldrig over den enorme momssvindel.
Den lukkede i december 2012.
Tabene anslås til mere end 1,6 milliarder euro for Frankrig
og mindst 6 milliarder for andre EU-lande.
At personer optræder som ledsager til nogen i filmen
indikerer ikke, at de kendte til eller deltog i ulovlige aktiviteter.
Tekster af: Anja Molin