Downloaded from YTS.MX
EN DOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Århundradets bedrägeri. -Det största franska skattefusket nånsin.
-Det är en bluff. -Det handlar om århundradets brott.
Bedrägeriet rör den koldioxidskatt
som företag köper och säljer utsläppsrätter under.
Bedragarna utnyttjade ett kryphål i systemet.
Hur lyckades dessa individer, som kom från ingenstans,
genomföra århundradets brott?
Utsläpp var det finaste som fanns.
Det var… Jag finner inga ord.
I inga av de akter jag har arbetat med, har det funnits så komplicerade rutter.
Det var hungriga, gatusmarta människor som lurade utbildade från de bästa skolorna.
Du tjänar pengar, åket i privatjet och på båtar
och folk kommer fram i 25 000-eurokostymer och säger:
"Hur står det till, monsieur Mouly?" Du har aldrig sett dem.
I Belleville äter du morötter och dricker kaffe.
Hur mycket jag tjänade? Du är inte klok som ställer den frågan.
Skadeståndet uppgick till 283 miljoner euro.
283 miljoner…
Ja, 283 miljoner, men det är massor av avgifter.
Jag kan faktiskt varken läsa eller skriva. Jag kan omöjligt förstå pengars makt.
Andra hade gömt dem. Han ville bara spendera dem.
Vi var bra. Vi såg oss själva som Rockerfeller.
När man blandar ekonomiska brottslingar och verkligt kriminella,
får man en explosiv kombination som oundvikligen leder till blodsutgjutelse.
Processen för ett av de mest otroliga bedrägerierna på årtionden har inletts.
Mardoché Mouly, Arnaud Mimran…
Polisen ser dem som bedrägeriets överherrar.
Det här är en lång historia. Vad ska jag säga?
Den har en början och ett slut. Jag vill inte bara snacka skit.
Inte bara sitta och glappa.
SOMMAREN 2020
HAUTS DE SEINE-FÄNGELSET
Tack och lov att jag är fri. Jag får se vad som kommer nu.
Jag måste försöka lära mig vad det finns att lära.
Det är mycket man missar på sju år.
Hej.
Mitt liv har varit så fullt av adrenalin.
Det har gått så fort och så…
Mitt liv flög förbi. Nu är jag 55 år.
Jag är avundsjuk på folk med normala jobb. Nu har jag en elektronisk fotboja.
Jag går ut kl. 8 och är hemma kl. 20.
FRI PÅ DAGEN
FÄNGSLAD PÅ NATTEN
Fan, jag tappar håret.
MARDOCHÉ MOULY KALLAD "ELEGANTE MARCO"
Ska du till solariet eller inte?
-Vad då? -Du ser lite blek ut.
Ja, jag är trött. Vad rolig du är.
Nej, allt du har valt är beige.
Jag är trött på svart. Jag vill ha en ny färg.
Problemet är att du ser sjuk ut i beige.
Rött ser piggare ut. Okej?
Det här är ett plagg jag kallar "Forte". Jag sydde det åt Jason Derulo.
Det är ett starkt plagg.
-Ha den så här. Ta av luvan när du äter. -Är den inte för prålig?
Syftet med kläder är att imponera.
Om du vill se ut som alla andra kan du få kläder från varumärkena.
Jag säljer en attityd.
Annars kan du få en kostym i tre delar och med en slips som matchar…
-Det är inte du. -Okej.
Du ser snygg ut i det. Du kan ha ett par snygga loafers till. Har du det?
Vi får göra nåt åt skorna, för de är för omoderna.
-Jag köpte dem för att… -Nej, dem får du slänga.
Jag kom från Tunis när jag var väldigt ung.
Jag kom med solen.
Samtidigt kom jag med tunisisk lurighet som funkade hos gamlingarna här.
Jag ångrar allt. Jag är glad att jag hamnade i fängelse.
Inte så mycket. Sju år är lång tid.
Innan skötte jag mitt.
Det var samma sak med lite pengar. Jag lurade banker och affärsmän.
Jag lurade vem som helst, men i liten skala.
Det var lagligt.
Visst ljög jag ibland och använde ord som inte var bra,
men det var ändå lagligt.
Om jag åkte fast kunde jag få böter.
-Ser du inte att jag pratar? -Det har gått en timme.
Jag svär, bara två minuter. Han ställer frågor. Jag ska svara, sen kommer jag.
Ser det ut som att jag bryr mig? Två minuter.
-Det har gått. -Det här är Serge Madar.
Sätt dig, Serge.
Serge Madar har drivit café i Belleville i många generationer.
Han arbetade med min farfar, med min far och med mig.
-Skrik gärna. -Nu letar han efter min son.
Hur var Marco som barn?
Likadan som vanligt.
Han var likadan men i en mindre kategori.
Sen gick han upp några kategorier.
Han klättrade.
SERGE MADAR KALLAD "GAMLINGEN"
Prata, Serge, det är ingen bok. Det är som om du läser.
Han var på slakteriet, inte med sin pappa.
Jo.
En dag när hans pappa stoppade merguez…
Man gör merguez med malt kött och rester.
-Och han… -Nej, vänta nu. Nej.
-Han kissade i hinken. -Nej! Serge!
Ta inte med det där.
-Så gör man inte. -Du var liten.
Det spelar ingen roll, ta inte med det. Serge, vi sitter framför kameran.
-Nej, 42 miljoner människor ska se detta. -Vilka då?
Med alla kameror hamnar du i fängelse.
Jag har inte gjort nåt.
Har du inte? När har du jobbat?
Ska vi säga vad du har för bil? En Porsche.
Hur fick du den? Du går på bidrag.
Hej, Dov.
-Hej. -Får jag en fricassé?
Vänta, vad vill du ha?
Vad är det? Nanou! Vill du ha tunisisk mat eller en macka?
En tunisisk tallrik åt Nanou, också. Jag tar den här.
Sluta gräla. Ge dig nu.
Okej, gå nu.
-Du sitter hela dagen med dina konton. -Ja, men det är stålar, kompis.
Ja, visst är det stålar, men du tröttar ut oss.
-Visst. -Ja?
Jag träffade Marco i Belleville, när jag jobbade med hans pappa.
Han var egentligen slaktare. Han hade samma yrke som sin far.
SLAKTERI
Det var ett litet slakteri, och jag minns att de hade en innergård
där våra vänner brukade spela kort.
Ibland kom han ut och spelade med oss.
Då kom pappan och skällde på honom. Gå tillbaka till jobbet.
Men helst ville han vara med dem som spelade kort.
Han älskade alla spel, men det var bara för skojs skull.
Vi spelade vid soptunnorna med gamlingarna.
Gamlingarna knyckte våra stålar i poker.
Vi visste inte ens vad ett pokerkort var. Vi ville spela för att vinna pengar.
Vi spelade och förlorade.
Sedan lånade de oss pengar med ränta så att vi kunde fortsätta.
Marco slutade efter ett tag att arbeta på slakteriet,
då han umgicks med folk i reklambranschen.
Det var chefer i reklambranschen.
Där fick han ett förslag och det var så han började utvecklas.
Eftersom han var en begåvad grabb vad gällde att tala och uttrycka sig…
Så såg jag hur han utvecklades.
Det var då jag hittade mig själv. Då lärde jag mig att jobba på riktigt.
Det var där jag lärde mig att bli spekulant.
Det var där jag lärde mig att göra reklam. Jag lärde mig att tala med folk.
Närmare 50 000 företagare har fallit offer för den gigantiska bluffen.
Konstnären Gisèle Ambrosino var en av dem.
Genom sitt bolag köpte hon ett antal reklaminlägg
som skulle spridas i väldigt stor skala.
Men inlägget dök bara upp i fem exemplar, och det var dem hon själv fick.
Marco var väldigt bra på att tjäna pengar. Han var väldigt intelligent.
Han berättade historier vi trodde på. Vi köpte dem.
När man har talets gåva och vet hur man ska lägga fram saker
är det lättare att försörja sig.
Jag sysslade med det här i två, tre månader.
Sen slutade jag med det. Jag var rädd.
Det var inget yrke jag kunde hålla på med.
Hemma hos en av hjärnorna bakom bluffen hittade utredarna en stor summa pengar.
Här har vi alltså 510 000 euro.
Det var reklambranschen. Jag vill inte säga mer om det.
Det som är gjort är gjort. Jag dömdes för falsk marknadsföring.
Det jag sa på telefon var egentligen inte sant.
Jag visste inte det. Jag visste inte att det inte var sant.
Det är faktiskt helt sant. Tro mig, jag visste inte det.
Jag fick veta det senare. Så säger man alltid:
"Jag visste inte förrän senare." Det är sant.
Men tro på en spekulant, för jag tror mig redan.
Ni skrattar bakom ryggen på mig men tror mig inte.
Man kan inte alls tro på honom.
Man kan verkligen inte tro på något Marco Mouly säger.
98,9 procent av vad han säger är lögn och 1,2 procent sanning.
Jag och Marco var tillsammans dygnet runt kan man säga.
Vi stod varandra väldigt nära. Vi var som bröder.
Han är en sån som med hjälp av sin humor
kan hamna i diskussioner med ganska viktiga affärsmän.
Med bankmän eller leverantörer.
Han är trevlig. De sa att han var charmig.
Han är som den där ormen i Djungelboken.
Jag föddes fattig. Jag föddes inte rik. Därför fick jag ta mig upp i livet.
Jag intresserade mig för människor med mycket pengar. Varför?
Jag ville se deras värld. Jag började i Belleville.
Jag flyttade från Belleville och blev en av de rikaste i 16:e.
16:e arrondissementet är bara yta. Från 16:e flyttade jag till 7:e.
De riktigt rika bor i 7:e. Sen skulle jag flytta till saint-Germain.
Så var det. Min karriär gick så.
Jag följde efter folk och det gjorde min karriär också.
Alltså… Jag vet inte hur jag ska säga.
Min karriär följde rätt personer. Jag omgav mig med rätt personer.
GRÉGORY ZAOUI KALLAD "HJÄRNAN"
Jag träffade Marco Mouly 1997. Han köpte min restaurang.
Han ville samarbeta med mig och se hur jag arbetade.
Restaurangen var en förevändning
för att få lära sig vad jag sysslade med.
Han ville förstå det. Han ville förstå och utnyttja det.
Vi skapade ett bolag i mobiltelefonbranschen.
Han visste lite om hur moms funkade,
men Mouly visste inte mycket om gemenskapsinternt momsbedrägeri.
Greg är ett geni. Han hittade ett kryphål i telefonibranschen.
Jag fattade ingenting.
Han sa och gjorde si och så…
Jag sa: "Jättebra, vad kan vi tjäna?"
Han sa: "Så här mycket." Jag förstod det inte.
Jag trodde faktiskt att vi köpte och sålde telefoner.
Man kunde köpa in från grossister, som mestadels fanns i Storbritannien.
Vi köpte stora mängder mobiltelefoner.
Eftersom vi är med i EU betalar man, säg, 400 euro utan moms.
I Frankrike säljer man dem för samma pris plus moms.
Det blir alltså 480 euro.
De 80 euro i moms betalar man inte in till staten utan behåller.
Det blir mycket om man säljer tusentals om dagen.
Hej. Jag är Marius-Cristian Frunza från Polytekniska skolan i Paris.
Jag har en doktorsexamen i koldioxidmarknadens ekonomi.
Idag bor jag i London och arbetar i fintech-branschen
med att föreslå lösningar i kampen mot ekobrott.
När den europeiska inre marknaden skapades år 1993
öppnades nya möjligheter för bedragare.
På grund av den kan varor fraktas mellan länder utan kontroller.
Bedragarna kan till exempel köpa en lastbil full med handelsvaror
i Belgien för 100 euro och sedan köra den till Frankrike.
Det är inga kontroller vid gränsen.
Man tar in den till Frankrike och säljer den för 120 euro.
De 20 euro som skulle ha varit moms går ner i bedragarnas fickor.
Det är som en verksamhet med en garanterad vinst på 20 procent.
TULLPOLISEN
Tullpolisen! Öppna!
Sextio miljoner euro stals från franska staten på fyra år.
Omkring trettio fiktiva bolag baserade i EU
köpte och sålde tusentals mobiltelefoner utan att betala någon moms på dem.
PATRICE AMAR STATSÅKLAGARE
Vi upptäckte Mardoché Mouly i rapporter om momsbedrägerier med telefoner.
Från de första rapporterna om Mardoché Mouly…
Ingen kallar mig Mardoché. Det är bara snuten som säger Mardoché.
Så känner jag igen snuten.
Vi ansåg att han var en farlig individ.
Han hotade den allmänna och ekonomiska ordningen med…
Det var inga tvivel om att det var ett parasitiskt beteende.
Vi såg dem på sätt och vis som statens måltavlor.
De var alltså personer som behövde oskadliggöras,
för allmänhetens bästa.
Jag hamnade också i häktet. Det var han och jag som drev bolaget.
Men jag litade fullkomligt på honom.
Och vi kan ju säga att tidshantering inte var hans starka sida.
Jag gjorde inget onormalt. Vi åkte fast, jag fick tre år.
Jag är inte arg på honom. Jag var jätteförbannad länge.
Men det är jag inte längre.
Jag är inte bitter.
Är den likadan som Iphonen?
Ja, likadan. Min Iphone är värd 400 euro.
-Vad är det? Är den fejk eller ny? -Nej, inte alls. Den är ny.
Den har 5G. Vad snackar du om? Sluta snacka skit.
-Har du några inne? -Ja, jag har 15 000.
-Femton tusen? -Femton… Nej.
Jag har inte 15 000 inne, jag har 1 000, men jag har beställt 15 000.
Jag har inte råd att köpa 15 000.
Det är ju svindyrt.
-Har du mina pengar, förresten? Imorgon? -Nej!
-Imorgon om Gud vill. -Okej, jag räknar med dig.
-Du har mina två påsar… -Jag svär på min morsa, jag pressar dig…
-Du har aldrig varit med om nåt liknande. -Uppfattat, Marco.
Nej. Jag har inte en cent till helgen.
Du får 2 000. Jag har 3 000. Jag ska ha 1 000 i helgen.
-Håll käften. Du har dina kreditkort! -Nej, jag har spärrat dem.
-Du får 2 000 och jag behåller 1 000. -Okej, när får jag resten?
-I slutet av veckan. -Då är vi kvitt.
-Om du vill. -Ja, det här är tröttsamt.
-Hur är det annars? -Hur det är?
Är du med din fru igen? Är ni ihop igen? Är du ensam?
Vi är tillsammans igen.
Kan vi köra snabbare?
-Jag hör inte. -Kan vi köra snabbare?
Lite, kanske.
När Greg Zaoui stjäl eller luras, ser han det som ett jobb.
Antingen är jag galen när han snackar eller så är han det. Jag tror han är det.
Vänta lite.
Jag kritiserar inte Greg Zaoui. Jag gillar ju Greg Zaoui, okej?
Men ibland fattar jag inte hur han tänker.
År 2004 när jag satt inne för mina affärer med Marco Mouly,
delade jag cell med en äldre herre som pratade om ekologi.
Han sa att ekologi var framtiden.
Han pratade hela tiden om ekologi hit och dit.
När jag blev frigiven fattade jag intresse för den marknaden ganska snabbt.
Grönland smälter. Havsnivån har stigit två, tre meter.
Det här är verkligheten vi kan vänta oss år 2100.
Global uppvärmning ökar lavinartat.
Översvämningar drabbar hundratals miljoner.
Enorma eldsvådor drabbar Kalifornien.
Vi kan inte längre bara tänka på oss själva.
Vårt hem står i lågor.
FRANKRIKES PRESIDENT 1995-2007
Och vi ser åt andra hållet.
Vi kan inte säga att vi inte visste.
Den frasen gjorde intryck.
Det är många som säger sig ha myntat den.
Ibland tror jag att det var jag, men strunt samma.
Vi befinner oss i Kyoto.
Trettioåtta länder har äntligen kommit överens om att minska
utsläppen av växthusgaser med 5,2 % innan 2012.
Kyotoprotokollet visade på hur komplexa de här förhandlingarna är.
USA sa till Kina: "Ni släpper ut mest växthusgaser."
Men Kina sa: "Ja, men per invånare släpper ni ut fyra gånger mer än oss."
Ekonomerna som studerade det här då gav nationerna rådet
att sätta ett pris på koldioxid.
Det skulle ge alla inblandade ett intresse
för att minska sin konsumtion av fossila bränslen.
I en förlängning av Kyotoprotokollet
tog EU initiativ att skapa den första utsläppsrättsmarknaden.
Det betyder att bolag med stora koldioxidutsläpp
kan köpa utsläppsrätter av dem som släpper ut mindre.
Jag hörde om en ny marknad som var på väg.
Handeln med utsläppsrätter, koldioxidskatten.
Jag försökte förstå mig på den.
Destination: Paris.
Vi är på Bluenexts kontor.
En plattform för utsläppsrättshandel. Detta är koldioxidmarknadens kärna.
Det är här köpare och säljare genomför sina transaktioner.
Det handlar om reglering.
Om de är över gränsen får de köpa utsläppsrätter på marknaden,
och om de inte är det kan de sälja de extra.
Jag ställde den stora frågan.
Betalar man moms på utsläppsrätter?
Några dagar senare ringde jag dem och bad att få vara med.
Systemets skapare begick två allvarliga misstag.
De gjorde det alldeles för lätt att komma in på marknaden.
Precis vem som helst,
kunde skapa ett bolag och börja köpa och sälja utsläppsrätter.
Jag fyllde i pappren. Jag var den 21:a som registrerade mig.
Det andra misstaget var att de gjorde handeln momspliktig.
De kriminella gav sig direkt in och började leka med systemet.
Det är fortfarande bra.
F.D. POLISCHEF
Det är otroligt vilken kapacitet de här bolagen har
att hålla jämna steg med lagstiftning och innovation.
Det är som om de prenumererar på Légifrance och läser den innan oss.
Innan vi visste vad som skulle hända mellan 2008 och 2009,
med den enorma utsugningen av moms,
kördes ett slags testomgång, en uppvärmning.
Den utfördes av en person som var känd i bedrägeribranschen.
Den personen gjorde ett test och såg att det fungerade.
Jag gjorde ett test med 30 000 euro.
30 000 EURO FÖRE SKATT
Jag köpte, jag lade ut till försäljning,
och på några minuter, eller sekunder
hade jag 30 000 euro plus moms på mitt konto.
Det var nästan för enkelt.
Det måste finnas en hake, något som saknas.
Det var för enkelt. Det verkade alldeles för lätt.
Jag berättade det här för två personer, som spred det till andra personer,
som spred det till andra.
Från och med det
spreds ryktet bland bedragarna att här finns nåt att hämta.
Från testomgången omkring år 2005
till den enorma utsugningen som började i mitten på 2008
och pågick till slutet på 2009.
Hela den perioden användes för att förbereda och få igång verksamheten.
Varför gjorde vi det inte ihop?
Bra fråga. Jag kände inte till koldioxid. Jag visste inte vad koldioxid var.
Jag trodde att det var syre för brandmän. Det är sant.
Jag förstod det till slut när jag dömdes.
Jag ska förklara. När det här hände var jag helt pank.
Och med pank menar jag pank. Jag hörde folk tala om utsläppsrätter.
En dag kom två personer till mig.
De sa: "Marco, får vi prata med dig?"
Det var så det gick till.
"Vi måste prata med dig." Jag sa: "Varsågoda, prata."
De sa: "Vi vet att du sysslar med utsläpp."
"Nej, jag vet inte ens vad det är!"
Jag sa: "Vem sa att jag håller på med utsläpp?"
Det vet ingen.
-Ingen får veta det. -Du bluffade.
Jag måste ju det!
De sa: "Marco, vi tjänar fem mille i veckan."
De sa: "Det är Greg."
-Varför? -Jag sa: "Visa mig Gregs faktura."
Sen fick jag se Gregs fakturor.
Det var så jag kom in på det här, för att jag såg verkliga pengar.
Vad jag menar är att det var dina fakturor som fick mig att börja med utsläpp.
Det visste jag inte.
Killar som Zaoui hade registreringsnummer på Bluenext.
Men Zaoui handlar inte… Han handlar bara åt sig själv.
Han handlar inte åt andra, bara åt sig.
-Varför är mäklare viktiga? -Varför de är viktiga?
Man är ingenting utan en mäklare. Man har värdelösa datorer.
En mäklare ger tillgång till marknaden. Han är porten in.
I vanliga fall måste en mäklare alltid verifieras på olika sätt,
speciellt vad gäller skatteplikt för de bolag hen arbetar med.
Därför litar även Bluenext på mäklaren.
Att ha en mäklare som redan finns och som inte är ett bolag
och inte bara dyker upp för att handla i utsläppsrätter…
Det är ett utmärkt visitkort att komma igång med.
Jag hittade sex månader senare
den bästa mäklaren i hela Frankrike.
Klapucki.
Jag letade efter hans telefonnummer. Jag hittade det.
Han sa: "Vad gäller det?" Jag sa: "Jag vill prata." "Okej."
Han träffade mig på Ritz i Warszawa.
WARSZAWA - POLEN
Jag var oklanderligt klädd.
Jag väntade en timme till 17,00, och då ringer han mig:
"Hej, var är du?" Då började jag tala om moms.
Jag sa: "Alla vet att du tar moms. Du åker fast."
Han blev skiträdd.
Jag sa: "Oroa dig inte. Jag fixar det så att du slipper åka i fängelse."
"Jag vet att du inte tar ut moms för att mäklare inte betalar moms utomlands,
men du spelar en viktig roll i att fabricera moms."
Killen blev helt röd, helt vit…
Jag hade honom. Han var min.
Han sa: "Okej, Marco. Som du vill. Vad gör vi nu?"
Jag sa: "Så här ska vi göra: Skicka alla kunder som ringer till mig.
Jag säger ja eller nej. Okej?"
Marco Mouly hade ett förhållande med en mäklare han hittade,
som drev vinsten för honom i systemet.
Sen var jag chefen.
Alla arbetslagen slickade min röv.
Alla sa till mig: "Marco, du är så stilig."
Innan talade ingen med mig.
Det var han som kom med mäklaren. Det var Mardoché Mouly.
Tack, Alain.
Sen hade vi logistiken som sköttes av Samy Souied,
som redan hade viss erfarenhet av klassiskt skattefusk.
Med fysiska varor, så att säga.
Han bodde i Israel, och därifrån
gav han order till mäklare och till marknaden på telefon.
Han överförde pengar på distans.
Samy är som en bror för mig, en god vän.
Vi bråkade.
Det betydde att 360 av 365 dagar pratade vi inte med varandra.
Samy växte upp snabbare än alla andra.
Tack vare sina bröder och tack vare sin pappa.
Han var juvelerare i Belleville med klubbar i Montmartre.
Han hade pengar innan pengar fanns. Hur ska jag säga?
Folk vill ha pengar, men de hade pengar till pengar.
Mouly och Souied bor grannar och är familjevänner.
De är från samma ställe.
De började med bedrägerier tillsammans, med annonserna.
De började göra smågörat för de större bedragarna.
De löste in checkarna hos företagen som blev lurade.
De var så de hamnade på fel sida lagen.
Samy Souied är ingen överdådig eller extravagant kille.
Vi vet att han är diskret och tystlåten. Han är lite snål med sina pengar.
Han var försiktig.
Han slängde inte pengar på en utekväll i Paris och sånt.
Han föredrog att låsa in sitt sparkapital.
I jämförelse var Marco Mouly tvärtom.
Samy var helst diskret. Han var med sin fru och sina barn.
Sen var det min sida som han älskade.
Det var något han ville ha men inte kunde få.
Därför umgicks vi med varandra.
När vi talade allvar lät jag Samy prata.
Han sa: "Håll tyst, först och främst."
"Inte ett ord." "Okej, Samy. Inte ett ord."
"Varför är jag här om jag inte får säga nåt?"
Han sa: "Om jag får problem hpppar du in."
Okej. Sen går vi på mötet. "Goddag."
"Hur är läget, Marco?" "Samy sa åt mig att vara tyst."
Genast rasade hans plan för diskussionen samman.
Det var kul att reta honom, för jag ville alltid vara med.
Samy Souied började med falsk marknadsföring,
och fick också juridiska problem eftersom han var misstänkt för pengatvätt.
Han stal eller lurade till sig pengar med falska travannonser.
Han kallades "Travkungen".
Han köpte till och med två travhästar.
Jeanbat du Vivier och Kesaco Phédo.
Vilken häst! Kesaco Phédo, vad lycklig du gör oss.
Samy gjorde sin alija.
Vissa sa att det var för att han var utsatt i Frankrike och ville därifrån.
Men hans anhängare menar att han alltid var sionist
och aktiv i den judiska gemenskapen.
Han ville absolut bo i Israel någon gång.
Några månader senare hör han någonting om en handel i gas.
Han frågar någon han känner vad det handlar om.
Han fick svaret: "Nej, inte gas. Det är utsläppsrätter."
Antalet personer som deltog i utsläppsskandalen från Israel
var kanske 10, 20 eller 30.
Det var folk som talade franska och bara lite hebreiska.
Men om man ser till antalet är det en mycket liten del av israels befolkning.
Ett mikrokosmos. De bodde i princip tillsammans.
Man måste förstå att i början
arbetade Souied inte med Mouly. Han hade ett annat gäng.
Han hade ett gäng med andra partner. Det gick inte bra.
Det var hösten 2008 och de hamnade efter.
Det gick inte bra, de splittrades, sen sökte han nya kumpaner.
Det var då Marco Mouly hälsade på.
Han hade direktkontakt med mäklaren Jaroslav Klapucki.
Från början ville Souied inte riktigt jobba med Mouly.
Han litade inte på allt hans prat. Men Marco Mouly hade ett äss i rockärmen.
Han hade en investerare som kunde gå in med åtta miljoner.
Det var Arnaud Mimran.
FÖRFATTARE, BARNDOMSVÄN
Jag träffade Arnaud när jag var femton.
Han var en sån som bar linnekostym på somrarna.
Han hade halvlångt hår.
Han var Florida i 16:e arrondissementet.
Jag minns honom som en pojke som alltid hade pengar i fickorna.
Han körde alltid… Han älskade snygga bilar.
Han var en sådan extravagant person.
Han stack ut i Paris judiska gemenskap.
16:e arrondissementet var jättesnobbigt och…
Å ena sidan kunde han be folk att dra åt helvete.
Det är ganska sympatiskt. Han var som en romanfigur.
När han gifte sig med Anna gifte han sig med en miljardärsdotter.
Claud Drays dotter. Jag var god vän med hans blivande fru.
Hon hette Anna Dray.
I familjen Dray fanns fyra systrar som alla var otroligt bortskämda.
De drunknade i pengar.
När man tänker tillbaka nu var de som familjen Kardashian.
Pappan sa aldrig nej till dem.
Men han var snäll.
ARNAUD MIMRANS SVÄRFAR
Claude och Arnaud var goda vänner. Han var en uppskattad svärson.
Det spelade Arnaud på.
När han hade gift sig med Anna började han med annat.
Hade han gift sig med Anna om hon var fattig?
Det vet jag inte.
Han där ser ut som Satan med kvasten. Eller en trollkarl.
Jag blev rädd för honom.
Var hittade ni honom?
Ni har väl inte betalat honom? Det har ni nog.
Arnaud kände jag till namnet och ryktet. Han kände till mig också.
När folk närmar sig perfektion, vad gäller pengar och affärer
vill alla träffas och göra affärer ihop.
När Arnaud kom träffades vi i Deauville. Vi bestämde oss för att träffas.
Kom upp och berätta, Arnaud.
Kom igen, Arnaud. Kolla vilken playboy.
Herregud, jag svär. Kolla vilken playboy.
Det här är Arnaud Mimran. Det är faktiskt han. Han är här.
Arnaud Mimran och Mardoché Mouly kommer inte från samma värld.
Den enda plats de kunde mötas på
var på den gröna duken på ett spelbord.
Arnaud Mimran tycker utan tvekan att Mardoché Mouly är
en lustig, busig och ofarlig grabb.
Och Mardoché Mouly tycker
att Arnaud Mimran är fri
från etikettens regler.
Han vill gärna träffa dåliga människor, och han är extremt välbärgad.
Vid det tillfället var Marco så att säga ganska pank.
Han hade dåligt med pengar.
Det fanns också en tredje person som Marco bad komma till Deauville.
Han ville att Arnaud skulle få träffa honom.
Arnaud ville träffa honom, för han hade hört talas om honom.
Så Marco tog familjen och bilen och skyndade till Deauville där de möttes.
Jag kom till kasinot och roulettbordet.
Jag spelade hela tiden på nummer åtta.
Den kom inte.
Till slut hade jag 10 000 euro kvar. Jag satsade allt på åtta.
Jag tänkte: "Om det inte blir åtta dänger jag ner mina skor på åttan."
Det blev inte åtta.
Jag dängde dem.
Det är historien om skorna. Alla skrattade, till och med Arnaud.
Man får inte göra så på spelborden. Han log, alltså tyckte han om det.
Han gillade gesten. Han var likadan.
Arnaud frågade om jag ville äta middag med honom.
Jag kom hem till honom: Stort bord, serveringspersonal…
Jag ser bankirer, affärsmän, alla.
Jag tänkte: "Nu kan jag få pengarna igen."
Min fru kom och sa: "Marco, vad fint. Jobba på, för så här vill jag ha det."
Arnaud investerade i börsen.
Han hängde runt de stora börserna. För oss var han megarik.
Från början var Arnaud Mimran en främling
i momsbedrägeriernas och skattefuskets värld.
Arnaud Mimran hade mest vistats på finansmarknaderna som börsmäklare.
Han var delägare i ett förvaltningsbolag som hette 3A Trade.
Det talades mycket om honom på värdepappersinspektionen.
Han hade i flera fall agerat misstänkt.
Men han dömdes aldrig, måste jag säga.
Det gällde insideraffärer.
Arnaud Mimran överraskade med att vara värstingen från de fina kvarteren.
Han passade lika bra i fina kretsar
som med en före detta knarklangare eller rånare.
Tre veckor senare kommer han till Tel Aviv
och går på en välgörenhetsmiddag för att finansiera Netanyahus parti Likud.
Varför fascinerade han Souied och Mouly så?
Mimran spelade i en annan liga.
Han hade känt folk sen han var liten och hade verkliga kontakter.
Han växte upp i 16:e och kände respektabla, hederliga människor.
Han tillhörde överklassen. Han var inte fejk, han var en av dem.
Han kom från de rikas värld.
De andra två växte ju upp i Belleville.
De var verkligen fascinerade av honom.
De hade alltid velat vara som honom.
För första gången fick de möjlighet att vara så.
De passade inte in direkt, men de hade medlen.
I början behöver de ett sätt att presentera sig.
De behövde investerare som kunde gå in med pengar.
Det var som en startup.
Arnaud Mimran har högskoleutbildning
och har arbetat på finansmarknaden.
Man skulle tro att han också hade en del teknisk kunskap
eftersom utsläppshandeln som organisation är mycket mer lik aktiehandel
än handel med mobiltelefoner.
De säljs ju i butiker.
Det man måste förstå är att en överträdelse på den här nivån
kräver en viss "ekonomisk ingenjörskonst", så att säga.
för att skapa fiktiva bolag över hela världen
och öppna offshore-konton överallt.
Mitt viktigaste jobb var framför allt bankerna.
När det kom till affärer kunde jag snacka med bankfolk.
När man talar med en bankir måste man ha en historia.
Man kan inte komma med ett dåligt bolag och säga: "Hej, får jag berätta…"
"Ja, vad har ni för omsättning?" Det går inte. Jag hälsar.
"Jag har ärvt 300 miljoner euro från min far."
"Okej, jag ska testa."
"Jag vill se hur ni sköter er, och om det går bra får ni min portfölj."
Bankiren skakar.
Han rullar ut röda mattan, men bolaget är inte värt nåt.
Men man måste ha en bra historia.
NICOSIA - CYPERN
Jag åkte till Cypern för att öppna några konton.
Jag åkte till Cypern med personal. Jag hade med mig en uppklädd sekreterare.
Jag köpte en portfölj. Den innehöll bara en penna.
Jag tog med mig en låtsaslivvakt med radio.
Om man blåser på honom ramlar han fast han väger 400 kilo.
Jag kommer till banken… Det här trodde jag inte.
Jag trodde att det skulle bli svårt.
Banken hade ett konstigt cypriotiskt namn.
Men det var som en pizzeria.
Bankmannen bara: "Utsläpp, bra. Konto hos oss. Bra."
Så öppnade vi kontot.
Våren 2008 var marknaden explosionsartad.
Det var i själva verket artificiell verksamhet.
Det enda alla brydde sig om var att ta ut moms och inte betala in den.
Folk tror att det är komplicerat, men det är rena barnleken.
Barnleken?
Okej, vi ska inte överdriva, men jag ska försöka förklara.
Du har startat två bolag:
ett i Frankrike och ett i ett annat EU-land.
Ditt tyska bolag köper utsläppsrätter för en miljon euro
på marknadsplatsen Bluenext.
Eftersom handeln sker mellan två EU-länder betalar man inte moms.
Sen säljer ditt tyska bolag utsläppsrätterna
till ditt bolag i Frankrike.
Sen säljer ditt franska bolag alltihop till Bluenext.
Eftersom båda bolagen är franska måste man betala moms.
Du får alltså 1,2 miljoner.
Egentligen ska du då betala 200 000 euro i moms till staten.
Om du inte istället försvinner och skickar pengarna till offshore-konton.
På några minuter har du tjänat, jag menar stulit, 200 000 euro.
Sen gör du om det igen…
…och igen och igen.
Du skickar pengarna mellan Hongkong, Singapore
och andra skatteparadis.
Vissa slutade när de hade lagt några miljoner euro på fickan.
Men andra, som Mimran, Mouly och Souied,
fortsatte att spela och spela tills sista minuten.
Precis som spelberoende vid pokerbordet som går all-in utan att ha sett sina kort.
-Satsade de alltid allt de hade tjänat? -Flera gånger om dagen, tror jag.
Varje gång man gör en transaktion tjänar man 20 procent.
Det är ganska mycket.
Det finns nog ingen motsvarighet i den hederliga ekonomin.
Det finns inga såna vinster. Det gick väldigt fort.
Samy Souied satte ihop ett gäng.
Alla hade en specifik roll.
Det viktiga var att inte bli tagna på bar gärning.
Man fick jobba hela dagen framför datorn. Man behövde bara en telefon och en dator.
De jobbade långa dagar. För att inte åka fast bytte de.
Några dagar jobbade de från ett hotellrum i Tel Aviv.
Sen flyttade de till ett hus i Herzliya, och sen flyttade de igen.
Under de åtta månader som det här bedrägeriet ägde rum
stannade inte Marco i Israel. Han åkte runt
Det vet vi eftersom vi har sett hans in- och utresor i polisens rapporter.
Han reste via Ben Gurion-flygplatsen.
Vi har också sett att han mötte Arnaud Mimran i Israel flera gånger.
Han såg över det hela. Ibland jobbade han på nåt med Samy.
Han bad honom kontakta börsmäklare.
Han var gruppens säljare, så det var hans specifika roll.
Då och då behövde han vara där.
I oktober 2008 hörde vi ryktesvägen att Marco Mouly handlade på marknaden.
Jag tänkte: "Det blir inte långvarigt."
När han dyker upp någonstans slutar gräset att växa där.
Banque de Frances dörrar stod öppna. Man fyllde sin kundvagn med pengar.
Ja. Det var så det var.
Tyvärr rörde jag inte en franc. Jag deltog inte i det där.
Domarna förbjöd mig att lämna landet.
Jag fick inte åka nånstans. Jag stannade i Frankrike.
De bjöd in mig, men jag fick inte åka.
Jag kunde inte var med.
777 är ett privatjet från Las Vegas som tillhör hotell Wynn.
Det hämtar de största kunderna.
De fixade ett orientaliskt band åt oss.
De underhöll oss och fick oss på gott humör,
så att de kunde ta alla våra pengar.
Vi började skratta. Vi visste hur lättlurade vi var.
Vi kom till Las Vegas för tre nätter. "Ja, mr Mouly, Rollsen väntar."
Du får tre miljoner dollar. Man fattar ingenting, man bara: "Är det allt?"
Man tror att man är Puff Daddy.
Man går på restaurang.
Killen serverar ett vin för 45 000 dollar.
Bra. Man vet inte ens om det är vatten eller vin.
Andra hade gömt förmögenheten.
Han kanske faktiskt var rädd. Han ville spendera hela dagarna.
Det är jobbigt att spendera.
Det är inte lätt att spendera 100, 200 tusen om dagen.
Världens lyxigaste palats.
Man har tjänstefolk på rummet dygnet runt. Man går upp när man vill.
Vill du ha godis stoppar de det i din mun.
De får inte ta slut. Jag behövde nåt hela tiden.
Till Las Vegas skapare säger jag: "Bravo."
Bravo. Det är ett Disneyland för vuxna.
Det är vad Las Vegas är.
Det fanns huvudpersoner som var verkliga människor, och andra biroller.
Det var Ferrari, McLaren, Rolex och pokerborden.
En dag när Arnaud var i Las Vegas med Samy
förlorade Samy minst 1,5 miljoner euro.
Arnaud sa: "Du ska inte betala, jag bjuder på det."
Arnaud sket fullkomligt i pengar. Det enda han vill är att ha kul.
Hans liv är bara att roa sig. Hans liv består bara av nöjen.
En gång spelade vi poker, och han sa till en kille:
"Ät två bananer med skal på så får du 30 000."
Jag ville äta dem.
Killen tog två bananer och åt upp dem.
Han gav honom 30 000.
Efter tio minuter kollapsar killen. Vi fick ringa en ambulans.
-Kom igen. -De är överallt.
Las Vegas är inte klokt.
De åker till Las Vegas och vet att de ska förlora miljontals euro.
Men vad ville de? Att folk skulle se dem förlora dem.
Det var vad de ville.
Om man som miljonär åkte ut i Amazonas regnskog
och åt gummi, skulle de göra det.
En gång var de på nattklubb i Marrakech
och började kasta sedlar från balkongen.
Det var som en Scorsesefilm.
Det var som Wolf of Wall Street eller Gordon Gekko.
Mardoché Mouly sa att Samy visade honom ett liv han inte kände till.
Han fick se en del av livet han inte kände till och han älskade den.
Jetsettervärlden, allt man önskade sig. Det var livet på glansigt papper.
Om man ger mig miljontals euro…
Jag snackar sedlar, pengar…
Jag kan ju inte ens läsa och skriva. Jag tjänar pengar som om de vore luft.
Hur ska jag kunna förstå pengars värde?
De ger mig dem, jag tar dem, jag spenderar dem.
Det är helt orationellt nu. Summorna var så enorma.
Det var hundratals miljoner euro. Till slut hade de köpt allt.
När man har köpt sin första Bentley, en andra, en tionde, en fjärde lägenhet…
Sen är pengarna inte verkliga längre.
De hyrde flygplan, de åkte på en weekend i Panama.
Det var surrealistiska pengar.
När man ser vad han lägger på smycken, klockor…
Pengarna från utsläppsrätterna är lika dåliga som pengar från hasardspel.
Processen är inte lysande.
Pengarna gör allting möjligt, men är värdelösa.
Hur mycket jag tjänade?
Skulle du tro mig om jag sa att inte ens jag vet?
Så i akten om de här tre männen,
Mardoché Mouly, Arnaud Mimran och Samy Souied,
uppgår skadeståndet till 283 miljoner euro.
Det är ansenligt och kolossalt mycket.
BLUENEXTS KONTOR, PARIS
Hur insåg Bluenext att det pågick något misstänkt på deras börs?
Vi insåg steg för steg. Det är en ny marknad,
och ingen information fanns om den.
Bluenext och våra partner märkte med början i oktober 2008
en del ovanlig aktivitet.
Den speglade inte den verklighet vi förväntade oss på marknaden.
LAND: CYPERN
D.3: KÄNSLIG TRANSAKTION FRÅN/TILL HÖGRISKLAND (ANSENLIGT BELOPP)
D.4: KOLDIOXID - KÄNSLIG TRANSAKTION FRÅN/TILL HÖGRISKLAND
Innan oktober 2008 kände inte många till utsläppsrätter.
Varken mina analytiker eller jag gjorde det. Vi fick lära oss.
I början av juni 2009 när ministern bekräftade…
…att moms på utsläppsmarknaden inte skulle finnas kvar,
kunde vi äntligen göra lite mer konkreta uppskattningar.
Skillnaden på marknaden dagen innan och dagen efter slutet
motsvarade i ungefär bedrägeriets omfattning.
Det var inget som hade fått oss på Tracfin att misstänka
att marknaden var till 80 eller 90 procent korrupt.
När vi började lägga ihop de misstänkta transaktionerna vi hade varnats om
gick de upp i tiotals miljoner.
Jag hade så klart ingen aning, i januari och februari 2009,
om vilken effekt det här skulle ha två, tre månader senare.
F.D. UNDERSÖKANDE DOMARE
Jag ska säga att jag hade den akten i kanske åtta år.
Det är pinsamt att erkänna, för även om ett fall tar två, tre, fyra år…
Det svåra var att vi bara hade en liten del av pusslet.
Vi kände inte till en hel serie saker. Vi visste inte vad vi inte visste.
Det var en stor del av det hela vi inte kände till.
Det var som att lägga ett pussel
som man vet består av 1 000 bitar,
och kanske sitta med 20 eller 30 bitar.
Vi visste fortfarande ingenting efter ett år.
Det fanns låtsasföretag… Massor av företag var inblandade.
Frontföretag, fejkföretag, transaktioner fram och tillbaka…
Det fanns mängder av offshore-konton.
Det är ovanligt med en utredning
där man inte har en aning om vad man letar efter från början.
Vem är ansvarig? Ansvarig på riktigt. Inte halmdockorna.
Jag brydde mig aldrig om halmdockorna.
Du kan bli min halmdockechef. Imorgon utser jag dig till chef.
Jag kan gå ut på nätet imorgon och skriva in ditt namn och så.
Sen kan jag beställa ditt födelsebevis och ditt pass, så är det klart.
Du är en halmdocka.
Jag sa till utredarna: "De 50 bryr jag mig inte om."
"Jag vill inte veta nåt om dem." Jag tog aldrig reda på vilka de var.
Jag ville veta vem som låg bakom.
Jag letade inte efter halmdockor. Det var revisorn som skapade bolagen.
Han tog hushållerskor, brevbärare och taxichaufförer och satte dem i bolagen.
Han sålde hela bolagen, helt kompletta, genom banken.
Han sålde bolag för 200 000 euro till vart och ett av arbetslagen.
Alla köpte fyra, fem bolag i veckan.
Om man inte hade flera bolag var man död och begraven.
De var tvungna att deklarera moms varje månad.
Det är bara ett fåtal bolag som hamnar i skatteutredningar.
Den slappheten gav bedragarna tid
att packa sina väskor och dra.
De behövde inte ens bry sig om redovisningen.
Man öppnar tre bolag i Hongkong, och när man lämnar banken…
Vet du vad man får?
Man får en token.
Det tog ett tag innan jag förstod det.
En sådan token genererar en kod på distans.
Med den kan jag som kund sköta alla mina transaktioner på distans.
Så har man miljoner i Hongkong kan man skicka lite till Singapore.
Man kan skicka lite till Dubai.
Israel, Marocko, Cypern…
Man kan åka jorden runt på en dag om man vill.
Ett enda klick.
När jag undersöker konton tar det ett år per konto.
Jag blev slagen. Det var ingen tävling.
Det är magiskt. Det var alldeles för lätt för dem att tjäna pengar.
Eller hur?
Jag har inget minne av att jag kände till
att det var ett systemfel att ta ut moms på utsläppsrätterna.
Ärligt talat visste jag inte det då.
Jag kunde inte föreställa mig
att en god cirkel skulle kunna skapa en ond cirkel.
Historien har lärt oss att aldrig underskatta illviljan.
Så fort det dyker upp ett kryphål
kommer det att finnas typer som utnyttjar det.
Marco Mouly…
Vissa blir historiska
Andra berättar historier
Jag ska berätta för dig
Okej, varsågod.
Från Belleville till Genève
Med ett stopp i Monaco
En sak kan jag säga dig
Det betyder ingenting
Det var några som kom till mig och ville skriva en låt om mig.
Då skojade jag och sa: "Okej, men jag skriver texten."
Jag hittade på en text.
Jag är en snygg mytoman
Kalla mig bov eller skurk
Men om jag godkänner dig
Ska jag aldrig svika dig
Och nu så är jag fri!
Jag är här för att roa mig
De ville få slut på mig
Men Gud lät mig gå fri
Och nu så är jag fri!
Jag är här för att roa mig
Marco Mouly
Förlåt, herr president!
Jag är inte riktigt klok
Jag gjorde det för mamma
Marco Mouly
Herr president!
Jag är inte riktigt klok
Jag vill ha tillbaka min tid
Jag satt aldrig på min plats
Men har alltid haft min klass
Om du söker, ring mig ej
Jag är antagligen på galej
Marco Mouly
Förlåt, herr president!
Jag är inte riktigt klok
Jag gjorde det för mamma
Tack.
Han är så rolig. Han är helt galen. Men jag gillar honom ändå.
Jag kan inte säga att jag uppskattade skurkarna,
men de gav mig en känsla av rimlig ödmjukhet.
Jag sa till mig själv…
De här skurkarna har slagit mig så hårt att det är svårt att ta sig upp.
I efterhand tänkte jag att jag kunde ha gjort det.
Men jag var inte tillräckligt smart.
Fast jag är varken i fängelse eller död.
Det är ju positivt.
14 SEPTEMBER 2010
Jag hade aldrig trott…
…att det skulle bli farligt. Jag hade kunnat svära på det.
Då var jag på ett kafé i 17:e arrondissementet och spelade belote
med ett antal vänner till Marco Mouly.
Vi var där för att roa oss. Vi spelade belote, drack och så där.
Sen ringde nån och sa: "De har skjutit Samy."
Jag ringde nån som sa: "Souied har blivit dödad i Porte Maillot."
Jag gick därifrån gråtande. Jag åkte direkt till Porte Maillot.
Vi kunde inte komma fram. Det var hemskt.
KONGRESSCENTER
Vi åkte till Porte Maillot och såg polisen och brandkåren,
och ett lik som låg på marken.
Jag förstod när lakanet togs fram.
GALLER A, OFFER
Det var helt oväntat.
Det var oväntat då, och jag tror det fortfarande inte.
För mig är det som om Samy fortfarande lever.
Jag menar att även om han inte finns längre…
Vi vet att han är borta, men…
Det räcker så.
Jag älskar honom och tänker på honom. Jag vill att vi byter ämne.
Vad väntar ni på?
Att jag ska gråta framför er? Glöm det. Jag är stoltast i världen.
Är det bättre att vara intelligent eller listig?
Jag tycker intelligent är bättre. De är listiga.
Vad är listigt?
Listiga personer ser gräl och ger sig in i det.
De är så listiga att de är säkra på att vinna.
En intelligent person undviker fara.
När Samy Souied mördades i Porte Maillot,
var det två män på moped som körde upp och dödade honom.
Vi undrar så klart vad det betydde.
Det mordet, det brottet.
Hur det var möjligt och hur vi hamnade där.
Det gjorde vi på grund av meningsskiljaktigheter
mellan människor som förts samman av de pengar de tjänade.
När vinsterna börjar falla…
Idag uppskattar vi att det var över 280 miljoner euro.
Då behöver pengarna delas upp efter var och ens roll.
Alltså säger Souied kanske: "Jag ska ha 200 mille."
Mouly, 60, 70.
Arnaud Mimran, finansiären, får den minsta andelen.
Kanske 10, 15 miljoner euro.
Om man först kommer överens om ersättningen för en investering,
och man känner till avkastningen investeringen har gett
kan man bli lite bitter när man ser att man inte får
det man anser sig vara berättigad till.
Här upptäckte vi också att vissa personer ibland var polisens informatörer.
Inga kommentarer.
Inga kommentarer. Går det bra`
Senare förhörde man ett anonymt vittne.
Han berättade att Arnaud Mimran var sur, och i princip blev kaxig.
Han undrar: "Hur är det möjligt?"
"De här två idioterna är tio gånger rikare än jag är nu."
"Ofattbart, jag är ingenting."
Killarna föraktar honom. De ser ner på honom.
Han står inte ut med det,
och det var så fiendskapen började.
ANONYMT VITTNESFÖRHÖR
MIMRAN BLIR DEPRIMERAD OCH SPELAR BORT STORA SUMMOR PENGAR.
HAN HAR HEMSKA SKULDER EFTERSOM HAN FÖRLORAT ALLT.
ARNAUD FÖRESLÅR ATT DE INVESTERAR I AKTIER.
HAN HAR TROVÄRDIGT RYKTE.
ARNAUD KAN SKÖTA DET OCH FÅR PENGAR FRÅN SOUIED
EFTERSOM INGEN TROR ATT HAN SAKNAR PENGAR.
Offrets närstående misstänker Arnaud Mimran
som skyldig till brottet.
Finansiären ska ha mördat honom
för att slippa betala ett lån på 60 miljoner euro.
Lejda mördare på moped sköt honom med en pistol med ljuddämpare.
300 000 euro i kontanter och hans dödskallering hittades nära liket.
Ringen var till hans vän som skulle ge den till sin fru.
Vad är alltså teorin?
Mimran kan inte betala skulden på 60 miljoner euro till Samy Souied.
Han tänkte… Han ska ha tänkt:
"Det bästa sättet att slippa betala Samy Souied
är att Samy Souied försvinner."
Innan killen åker tillbaka till Israel
ska han ha anordnat ett sånt här falskt möte där
i Porte Maillot i sista minuten.
Han ska ha visat vilken person det var bland de tre, fyra som var där,
genom att ge honom ringen. Det var signalen till mördarna vem offret var.
Enligt våra källor gav ett anonymt vittne polisen viktiga detaljer.
Vinstintresse lockade bedragarna att anlita gängbrottslingar till morden.
Arnaud Mimran…
…ska ha hittat medbrottslingar som dödade Souied.
Samtidigt var Samy Souied misstänkt för att ha mördat
Amar Azzoug som kallades "Amar Blåöga" och dig några månader tidigare.
Det sägs att Mimran kontaktade
Amar Blåögas vänner, som också var arga på Souied.
De hade gemensamma intressen. "Din fiende är min fiende."
"Vi går ihop och gör oss av med honom."
Så där. Det är det som är hela teorin.
Men det är bara ett anonymt vittnesuttalande i en polisrapport.
-Om han hade lyssnat på mig… -Nej, säg inte…
Om han hade lyssnat på mig hade han inte varit död nu.
Pengarna gjorde honom galen.
En dag sa han: "Inget kan hända mig. Jag har för mycket pengar."
"Även om de kidnappar någon i min familj kan jag betala 10 miljoner för dem."
Han trodde att han var osårbar. Alla har sin plats i livet.
En arbetare är en arbetare, en tjuv är en tjuv.
En bov är en bov, en mördare, en mördare.
Han ville hoppa fram och tillbaka.
-Nej, vänta. -Nej.
Den här mannen…
-Det gick inte. -Vad snackar du om?
Det handlar om Samy. Din vän.
-Det är din vän. -Min och din.
Vad ska jag säga?
-Det är inte klokt vad du säger. -Han är ju död. Så är det.
Jag går och röker. Du är jobbig.
Han dog för att han trodde att han var nåt.
När man är så rik måste man ligga lågt.
Så är det.
Pratade du med Marco?
Jag kunde inte prata med Marco när det hände.
Inte ens nu pratar jag med Marco om det. Jag skulle inte våga.
Det är inte nåt jag vill prata om.
Sluta fråga nu. Släpp det. Jag har sagt det 150 gånger.
-Är han din bästa vän? -Skit samma!
Vi skulle prata om Marco.
Ni kommer dragande med utsläppsrätter och mord.
Vill ni ha mord och sånt?
Gå till polisen. De har såna här rapporter.
Jag har blivit gripen tio gånger. Sluta tjata om mord och sån skit…
Skit samma.
Jag var inte där. Jag har blivit förhörd redan.
Ni kan läsa förhören. De ligger i fina högar.
Jag kan säga vilken domare. Jag har sagt det 10 gånger. Nu räcker det.
-Jag har sagt det. -Jag minns inte.
Jo, jag har sagt det.
Det här och det där. Sluta tjata så jävligt på mig.
Bedragare är inte våldsamma. De har inte pistoler och slåss inte.
De tar inte till våld.
De kan inte sånt.
Därför vänder de sig till folk de har träffat i fängelse.
De säger: "Han är skyldig mig si och så. Vi kan dela på de pengarna."
Men då blandar de in skurkar. De är som rovdjur.
De är inga hjälporganisationer. Ber man dem får man akta sig.
Bjuder du in en sån ger han sig inte av. Han stannar och tar allt du har.
Mycket blod har redan utgjutits. Miljonerna har skapat våldsam avundsjuka.
Vissa av de rika bedragarna vet att de har ett pris på sitt huvud.
Ja, det är min fru. Tyst med er.
Hej, gumman.
För en timme sen. Hurså?
Vad är det? Jag vet inte. Det sa hon inte. Hurså?
Batteriet kanske dog. Jag går ut.
Ursäkta, min dotter svarar inte. Cindy har ringt sen 12.
Vi är oroliga.
Sen Marco frigavs på dagarna har jag oroat mig för honom.
Väldigt mycket. Honom och hans familj.
Jag tror att han är lite rädd.
Det måste han vara. Ibland är han inte sig själv.
Ibland grubblar han. Man ser att han kämpar med något.
Han tänker mycket.
Sån var han inte tidigare. Han struntade i allting. Inte nu längre.
Inte konstigt. Han har familj och en fru som älskar honom.
Barn, barnbarn.
Om han inte lämnar landet.
Han skulle åka och gömma sig. Det vore bäst.
SAMTAL NR 221, DEN 19/4 2013 SAMTALSRIKTNING: UTGÅENDE
MOULY: HALLÅ?
MIMRAN: HUM HUM
MIMRAN: VI BLIR INTE GAMLA. MANU TÄNKER DÖDA OSS SNART.
MOULY: JAG ÄR RÄDD FÖR DET. VI GÅR TILL POLISEN.
MIMRAN: LÅT HONOM VARA…
MOULY: DET ÄR MITT PROBLEM. HAN VILL DÖDA MIG, INTE DIG.
MIMRAN: DÖDAR HAN DIG FÖRST?
MOULY: JA, HAN KOMMER ATT DÖDA MIG FÖRST. HAN VILL HA PENGAR AV DIG.
HAN VET ATT JAG INTE BETALAR.
Marco och Arnaud, Manu har ett meddelande till er.
Vi ses snart.
Det betyder allt.
Det betyder att ni vet vem, när och var.
-Textanalys. -Ni vet när, ni vet var.
Det är en video.
Den innehåller hot.
Ni såg den. Ni har sett den, domarna har sett den.
Kan du säga vad som händer i videon?
Om jag hade spelat in den videon
hade jag gripits, åtalats och kastats i finkan.
Ja, men vad ska man säga? De låter sånt passera.
Jag går inte till polisen. Men det är inte det saken gäller.
Ingen kan försvara mig. Jag är ensam i världen. Helt ensam.
Jag måste hantera det som en vuxen. Det är det värsta.
Jag är rädd för min fru, mina barn, alla som jag bryr mig om.
Man blir en annan man.
På den tiden träffade Arnaud Mimran en italiensk tv-stjärna från Paraguay.
De flyttade ihop snabbt. Han lämnade Claude Drays dotter Anna.
Hon som var så kär i honom.
De var unga. Han var hennes livs kärlek.
Över en natt flyttar han in hos en annan tjej.
Efter det har han ett chockerande gräl med sina före detta svärföräldrar.
Speciellt med Claude Dray.
Han hyr en villa i Saint-Tropez mitt emot familjen Dray
dit han åker på semester med sin tjej. Han provocerar dem medvetet.
Det börjar växa ett hat mellan Arnaud Mimran och familjen Dray.
Det fortsatte så tills Claude Dray kom på en drastisk lösning.
Han kontaktade utredarna som jobbade med utsläppsfallet
och skvallrade på sin före detta svärson.
POLISUTLÅTANDE FÖRUNDERSÖKNING
HANS LEVER FLÅDIGT. HAN HAR EN ROLLS, EN LAMBORGHINI, EN BENTLEY.
HAN HAR KÖPT EN BÅT. HAN FLYGER PRIVATJET.
I FRANKRIKE HAR HAN INGA PENGAR.
HAN OCH ARNAUD KAN VÄL VARA INBLANDADE I MORDET PÅ SOUIED
ÖVER EN SKULD PÅ 700 000 EURO.
Självklart kände jag Arnauds svärfar.
Han var en otrolig man, tyckte jag.
Jag kände honom, men vi var inte vänner. Han var en herre som respekterade mig.
Jag hörde att han talade illa om mig, men jag vet inte varför.
Enligt min åsikt var det nog för att jag var vän med Arnaud.
Claude Dray var förödmjukad. Hans dotter hade dumpats helt bryskt
av hans ohyfsade svärson och så vidare.
Claude Dray gör alltså vad han kan för att hämnas på Arnaud Mimran.
Fönsterluckorna på hans villa i Neuilly har inte öppnats den här veckan.
I tisdags morgon hittades 76-åriga Claude Dray död i sitt eget hem.
Han sköts med tre skott i nacken.
På platsen såg polisen inga tecken på slagsmål eller inbrott.
Okej, det är som det mystiska rosa rummet. Ingen går in och ingen kommer ut.
-Gula rummet? -Gula, rosa, gröna. Inte vet jag.
Men konstigt var det.
Som alla andra fick vi veta att han dog i Neuilly
med en kula i huvudet och en i nacken.
Monsieur Dray var ingen skurk. Han var en rik affärsman.
Han var… Det är samma sak. Det började mala i folks huvuden.
Samy, monsieur Dray…
När man försöker koppla samman morden
finns det tydligtvis ett gäng mördare i Paris
som vi inte lyckas hitta namnen på.
Media rapporterade
att monsieur Dray hade vänt sig till staten, eller till tullen,
för att anmäla sin svärson.
Det skrevs i pressen, och det var något som övertygade familjen.
Det betyder inte att vi kan bevisa
att monsieur Drays svärson låg bakom mordet.
Jag skiljer mig från dottern och han mördas tre år senare.
Tre år senare. Jag såg honom inte på tre år.
Han är mina barns morfar. Vi stod varandra nära i 15 år.
Skjuten, så hemskt.
När man ser sitt namn i tidningen bland mördare, vad tänker man?
Jag blev sur på polisen.
Om jag dödar någon och ni anklagar mig kan jag inte döda en andra eller tredje.
Det vore ju för uppenbart.
Jag har så mycket… Jag frågar mig själv… Det här är inte möjligt.
På begravningen hjälpte Arnaud till att bära sin svärfars kista.
Jag tittade länge på bilden. Jag kunde inte tro det.
Jag kan inte tro på nåt så avskyvärt.
Jag förstår inte när han skulle ha kunnat bryta mot det första budordet.
Jag kan gärna visa mina skador. Gärna det.
Dagen de försökte mörda mig
fick jag en kula fyra millimeter från hjärnan.
En kula gick in genom näshålan här och kom ut här nere.
Jag fick en kula i armen, som slet sönder hela armen.
En kula i handen.
Här ser ni ärret.
Jag fick…
…en kula här, två, tre kulor i magen, och en kula i lungan.
Det blir tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
Och en i skinkan.
Det var nio kulor som gick in i min kropp, var där inne och…
Så?
I december 2016 sköts Dominique Ghez med nio kulor.
Mirakulöst nog överlevde han.
Han är utan tvekan den i det här fallet som känner Mimran och Mouly bäst.
Han är nära vän till dem. Dominique Ghez har kriminella vänner.
Det sägs att han hade kamrater i förorten i östra Paris och så.
Det stämmer inte.
Det stämmer verkligen inte.
Jag är en högljudd typ.
Jag har aldrig varit inblandad i gängbrottslighet eller sånt.
Men det är sant att jag slåss, att jag är högljudd och…
Jag är en arbetare.
Jag går upp till jobbet på morgonen för att försörja min familj.
Kort sagt har jag fått ett falskt rykte.
Han var inte inblandad i bedrägeriet. Han rörde inte utsläppsrätterna.
Han satt ändå inne nästan hela tiden det pågick.
Å andra sidan är det chockerande att se honom dyka upp som en fantom.
Vid varje mord i historien och de stora vändningarna i fallet
dyker Dominique Ghez upp.
Kvällen Samy Souied mördades var han där.
När Arnaud Mimran greps i sitt hem hittade man Ghez i köket.
Han är som en vattenstämpel.
Man ser honom överallt fast han aldrig är skyldig till nåt.
Vi kan hur som helst fråga oss, och det gör polisen också,
om inte Ghez vet för mycket.
DOMINIQUE GHEZ ADVOKAT
I alla mordutredningar, både de här och andra,
upptäcker vi saker och börjar någonstans.
Vi börjar med en vapenhylsa eller ett vittne,
nåt man har sett, en kamera eller nåt.
Vad gäller mordförsöket som monsieur Ghez utsattes för
har vi ingenting att börja med. Ingenting. Inte en hylsa hittades.
Ingen kunde namnge skyttarna även om det var mitt i 16:e.
Restaurang Le Flandrin och polisstationen ligger i närheten.
I 16:e är folk inte vana vid att det skjuts. Vi har inget att gå på.
Dominique, i din egen utredning har du hittat dem som sköt.
Jag svarar helst inte på det.
När de hade tjänat sin förmögenhet
skulle man tro att de skulle fly eller gömma sig.
De kunde ha spenderat sina pengar diskret på en strand i Costa Rica.
Nej då.
Det är det här som leder till problem.
Det är det som gör att det exploderar. Folk dör som flugor.
En vän mördades i Porte Maillot.
Amar sköts i Saint-Mandé. Folk i Paris börjar bli upprörda.
Folk börjar vässa knivarna så att de kan skinna de här typerna.
De går runt i pälsar i Paris och viftar med sina pengabuntar.
De ger sig in i nöjesbranschen och anordnar stora bar mitzvor.
Det är det som är problemet för de här spelarna.
De visste inte hur man gör för att hålla låg profil.
NOVEMBER 2012
-Så här är det. -Pappan har en liten fest för sin son.
I all enkelhet.
-En pytteliten fest. -En liten fest.
På en Bar Mitzva ska man äta, dricka, festa och glömma allt nästa dag.
Men man glömmer inte stjärnorna.
Gad Elmaleh var där. Nikos var där.
Marco inspirerades…
M. Pokora var där.
Sexion d'Assaut var där. Maître Gims var där.
Cyril Hanouna!
Det var…
På Arnauds och min bar mitzva var det poliser överallt. Ja.
Vi kände igen dem och undvek dem.
Vi brydde oss inte. De åt och drack och var nöjda.
Mina damer och herrar,
det finns en del personer här som inte är inbjudna.
Vi känner igen dem. Ingen fara. Det finns spioner här.
Mina damer och herrar, oroa er inte.
Vi har privatdetektiver som håller koll på oss.
Det fanns fester som polisen besökte, och de övervakade vissa personer.
Men än en gång, utan att…
Innan vi fick fram alla fakta och hade kommit igång med utredningen,
kunde vi inte hitta den omfattande länken till det som pågick bakom kulisserna.
Varför var folk från den undre världen vänner med de här extravaganta bedragarna.
Jag gillade inte Pharell Williams. Han har ingen stämning.
Jag gillar Akon.
Puff Daddy är en annan värld. Han är allt man älskar:
Brudar, party, pengar. Allt man älskar.
Man vill sticka med honom.
Arnauds problem var att han bara bjöd rika människor.
Jag bjöd både fattiga och rika. Varför?
För att de måste blandas.
Man behöver både det skitiga och det snofsiga.
"Ja, okej."
Sen kommer den fattige och snor tårtan från bordet.
Det är inte kul utan sånt.
Vi hade att göra med folk som var väldigt luttrade med ekobrott.
De bröt mot lagen gång på gång. Vid nåt tillfälle måste det ta slut.
Vi måste få undan dem, annars skulle de bara fortsätta.
23 APRIL 2013
CHAMPS-ELYSÉES I EFTERMIDDAG
Det var på Aviaton där jag brukar spela poker.
Jag vann 130 000 euro på poker.
Jag går hem som vanligt, går och lägger mig.
Plötsligt väcks jag. "Pappa, det är polisen."
Va? Polisen? Vad är det här?
De säger: "Mouly, vi beslagtar allt. Du vet varför vi är här."
De tog mig i mitt nya hus som de sålde ganska nyligen.
"Mouly, du skryter."
Jag såg allt försvinna.
De tog mina saker. Kavajer, byxor, skor.
De tog allt. Jag var slut. Filmen tog slut.
Filmen gick av.
När de satte upp brevet på dörren…
Sanningen är att man känner sig naken.
Det är som om de tar ens inälvor, ens kläder, allting.
Processen för ett av de mest otroliga bedrägerierna på årtionden har inletts.
Tolv personer ska dömas i Paris
för att ha förskingrat över en miljard euro
genom att trolla med koldioxidskatten.
MARCO MOULYS ADVOKAT
Jag minns att han ringde oss en söndag och bad oss börja jobba på hans fall.
Jag visade honom på ett organiserat och noggrant sätt alla fakta
de hade mot honom.
Efter tio minuter sa han: "Ja ja." Och då helt plötsligt kom…
…en journalist som…
Jag ser en kamera komma. Marco vill intervjuas.
Marco Mouly är enligt myndigheterna en viktig aktör
i organiseringen finansieringen och pengatvätten.
Han bagatelliserar sin roll.
Jag var skyldig en vän pengar. Han bad mig öppna två konton istället.
Jag var inte ute efter utsläpp. Utsläpp kom till mig.
Jag trodde att koldioxid var syre för brandmän.
Saint-Just sa en gång en sak jag just kom att tänka på:
"Statskassan kom till för att råda bot på samhällets missöden."
När man stjäl pengar från statskassan stjäl man pengar från solidariteten.
Det går snabbt att räkna ut hur mycket momsbedrägeriet kostade.
Man kan räkna det i intensivvårdsbäddar eller i arbetstimmar för läkare.
Det är inte abstrakta pengar. Det är pengar till konkreta saker.
Monsieur Amar sa till mig öga mot öga:
"Mouly, du kommer att få åtta år."
Jag skrattade och sa: "Jag har inte blivit dömd än."
"Jag ber om tio så du får åtta."
Efter processen säger domaren: "Domen kommer den 7 juli."
Jag sa till domaren:
"Var snäll och ge oss den i september. Jag ska på semester."
Att han gav domen 7 juli på morgonen betydde att jag skulle få fängelse.
Domen kom i juli, så mellan rättegången och domen
var jag med Arnaud och de andra.
Han sa: "Vi åker i fängelse." "Oroa dig inte, det gör vi inte."
Jag ville inte säga till Arnaud att jag faktiskt var orolig,
eftersom Arnaud aldrig har suttit inne.
För Arnaud är det en ny värld.
Han tror att han åker in och kommer ut efter ett par månader.
Jag vet att man inte kommer ut. Han vet inget om det.
Han tror att han ska landa på fötterna.
Tullpolisen var här.
Kolla.
Det är tomt.
-Du är visst inte rädd för fängelse? -Det är klart att jag är. Han är tokig.
Vem skulle inte vara rädd? Jag har barn och allt.
Vad ska jag göra åt det?
Han tror inte att fängelset påverkar mig.
7 JULI 2016
Arnaud Mimran kallades för överläggning.
Åklagaren begärde tio års fängelse för honom.
Även om Arnaud Mimran visste att åklagaren hade bett
att han skulle låsas in i tio år och gripas i domstolen,
så var hand den enda som kom till rättssalen
för att höra sin dom med en väska med tillhörigheter i.
Han visste att det var stor chans att han skulle hamna bakom galler
en längre tid. Varför gjorde han det?
En spelare som spelar och förlorar betalar sina skulder.
Man visar sina barn genom att gå och ta emot sin dom
att gör man något dumt tar man ansvar för det.
Den tredje anledningen är att Arnaud Mimran är en person
som inte finner det naturligt att fly.
Det blev den 7 juli.
Jag var med Arnaud dagen innan.
Jag går till domstolen.
Jag går till domstolen för att höra min dom.
Min mobil ringde, för jag var sen.
Jag tror att det är Gud… Mobilen ringde. Jag svarade inte.
Sen får jag ett SMS.
"Marco, du fick åtta år, med en omedelbar häktningsorder."
Jag har problem. Jag fick åtta år. Vad skulle annars hända?
Jonglera då. Livet är att jonglera.
Livet är precis som att jonglera.
Man jonglerar med pengar, med polisen, med skurkar…
Man jonglerar med allt. Jag älskar att se på jonglörer. Varför?
Hon sköter sitt jobb som jag sköter mitt.
Dagen efter domen fick jag ett meddelande på Whatsapp.
Vem ser jag om inte Marco Mouly? På en gata i Rom, bak i en droska.
På det andra kortet låtsas han öppna dörren på en polisbil, hånleende.
Det stod bara en rad.
"Domen var för sträng." Det stod en mening till mig också.
"Jag är inte på flykt.
Jag drar mig tillbaka. Jag kanske ska dra mig längre tillbaka."
Hur kunde han sticka?
Han stack för att han inte trodde att han…
Han hade en fängelsedom och en häktningsorder som väntade.
Om jag var som honom
skulle inte jag åka till domstolen och gripas.
Jag skulle sticka. Hissa seglen.
Eller hur?
Bravo, grabben.
Det kallar jag balans.
Du får låna mig din kropp.
Ja.
Marco kunde ha räddat sig. Han var i Israel.
Han kom tillbaka. Han funderade.
"Jag gjorde inte allt det för att det skulle sluta så här."
Dagen han blev gripen ringde han mig.
Han greps i Schweiz, och polisen i Schweiz är väldigt trevlig.
Jag minns att han ringde min mobil.
Han sa: "Hur är det, Titi?" Jag sa :"bra".
Han sa: "Det är över. De tog mig."
Han sa: "Jag ska avtjäna mitt straff. Jag ville inte åka fast.
De tog mig, men det är okej. Så går det."
HEJ KAMRAT
DET ÄR JAG MARCO HAR ÅKT FAST BRODER
Jag ska berätta en sak.
-Om mig? -Ja, när du satt inne.
Under min rättegång gick en av advokaterna ut och rökte
med en av åklagarna som gav dig din dom.
Hon sa: "Herr åklagare, du vet Marco Mouly…"
"Framställningen i appellationsdomstolen var mildare än er dom."
Han sa: "Inte undra på det. Åklagaren i appellationsdomstolen är ju inte jude.
De borde ha valt en jude, för alla judar jag dömer får en treha!"
-På riktigt. -De gjorde ett bra jobb.
Vi kan inte vara arga på åklagarna.
De studerade bevisen och dömde oss.
-Bara mot oss. -Marco, det är åklagarnas jobb.
Jag har en riktigt bra relation med Amar.
-Vi hälsar, vi är artiga. -Med Amar?
Amar?! Glöm inte att han tog upp 27 år gamla grejer.
Döm mig för sånt jag har gjort, men inte 27 år senare!
Vem är femte hjulet här? Vem är det som drar i trådarna?
Du håller i trådarna, du tog upp fallet! Du sa ju det tydligt.
-Jag är femte hjulet. Jag följer dofterna. -Du drog ju nytta av det.
-Av vad? -Sluta, Marco.
-Med vad? -Du utnyttjade systemet.
Det är inte det vi pratar om.
Var inte så otacksam.
-Du har dragit nytta, nyttjat, utnyttjat. -Men sen tog de tillbaka allt.
Visst, men till och med polisen sa: "Synd att det tog slut.
Vi älskade att följa dig."
-Men det tar slut. Det är minnen. -Det var ju det du ville.
Jag vill ha pengarna!
Varför sitta inne i fem år om jag inte får några pengar?
I vanliga fall gör man affärer, åker i fängelse och får pengarna.
Livet är härligt.
Det var bara strunt vi gjorde. Vad menar du?
Det var bara strunt.
Utsläppsrätter var ingen bra affär, utom att vi levde fint
och visade upp oss och fick massa problem med skurkar
och fick en massa andra problem.
-Med familjen… -Med min familj, fru, barn och allt.
Men jag tänker aldrig åka i fängelse igen, tack Gud.
Jag ska bli hederlig. Sanningen är att de vann.
Låt oss prata affärer.
Vi är på väg till fängelset La Santé. Dagarna är en dröm, natten är lidande.
Drömmen försvinner.
Det sägs att det finns en gud och en djävul.
Tror man på Gud tror man på Djävulen. Nu ska vi till Djävulen.
Allt slutar.
Åker man i fängelse slutar livet. Allt.
Man vet aldrig om man får komma ut på dagspermission.
-Vad som helst kan hända. -Vad sägs om Marco Mouly i fängelset?
Att han är miljardär. Han har pengar och inte vi.
Vissa är schyssta, och andra är elaka och attackerar en.
Strunta i de schyssta för de är uslingar.
De elaka ska man klippa till för att göra intryck på folk.
Fast ibland är man för svag.
LA SANTÉ-FÄNGELSET, PARIS
Jag är framme. Mitt speciella hotell på Rue de la Santé.
Tack.
Klockan 15 bestämmer han…
Radio Fresnes, hej.
Idag ska vi börja med ett uttryck vi ofta hör:
"Stick och brinn". Det är allt man hör här.
Vi ville bara sticka och brinna.
Jag hoppas att allt kommer fram i ljuset en dag
och att Marco Mouly avslöjar allt han vet.
Att han lägger alla kort på bordet och berättar allt han vet.
Vare sig han deltog direkt eller indirekt tror jag inte att hans samvete är rent.
Han har blod på händerna.
Du sa att Marco är en av dina bästa vänner.
Min bästa vän. Marco Mouly var min bästa vän.
Vad vill du säga? Var det han eller du som sa det?
Det var han.
Du säger något nu som gör riktigt ont.
Vet du vad? En gång i Israel gjorde jag ett lögndetektortest.
Polisen var där med en lögndetektor för att höra vad jag visste om Samy.
Jag gjorde lögndetektortestet. Jag gick därifrån som en kung.
Varför? Sanningen var sagd, och de bekräftade att det var sant.
Och en sak till, istället för att svara på det, för det är skit.
Det är mitt ord mot hans. Han sa, hon sa…
Du sa att han är min bästa vän. Ta hit en lögndetektor då.
Då ska ni få se sanningen.
Sluta tjata så jävligt på mig.
Du pratar om hemska saker.
Jag slutar nu, sen tar jag era kameror tills ni har en lögndetektor.
Jag arbetar i den allmänna säkerhetsbranschen
med spanska terrorpolisen, kan man säga.
LÖGNDETEKTOREXPERT
Jag arbetade sju år på amerikanska ambassaden i Madrid.
Sen flyttade jag till Tel Aviv i Israel, på israels polygrafiska institut.
-Goddag. -Hur står det till?
Varsågod och sitt.
Tack.
Dina händer är alltid kalla.
Det är väl normalt, jag skakar. Jag är ovan vid det här.
-Tänker du tala sanning under detta test? -Jag är här för att säga sanningen.
-Nej, svara "ja" eller "nej". -Ja.
Har du någonsin hotats till döden?
Ja.
Är du rädd för ditt liv?
Jag kan inte svara på det.
Sa Sammy Souied till dig att han var rädd för sitt liv?
Nej.
Har du något som helst ansvar för mordet på Samy Souied?
Nej.
Har du något som helst ansvar för mordförsöket på Dominique Ghez?
Nej.
Ser du fortfarande Arnaud Mimran som en vän?
Det var ett annat ämne.
Kommer du någonsin att utföra bedrägerier igen?
Nej.
Ja, fängelse är otäckt så klart.
Men efter tv-serier som Prison Break, skulle det inte skrämma mig.
Jag skulle tacka ja direkt.
Att komma ut och ha vad de har och göra det de gör.
De har inte mist allt. Det tror jag inte.
Vad fick vi tillbaka? Av 1,6 miljarder.
Kom igen.
Kanske 200 miljoner. Det är jättemycket.
Ja, men skillnaden…
Skillnaden finns i fickorna på dem som tog pengarna.
Han har gett familjen tak över huvudet. Han kommer inte…
Du är inte snäll. Jag svär på mamma, du är ett sånt svin.
-Ska jag säga att du är hemlös? -Ja, jag är hemlös.
-Jag har inte en cent. -Visst. Har du ingenting?
Det skulle vara väldigt svårt att få tillbaka pengarna.
Jag undrar om det bara är vi som letar efter dem.
Den som har blivit av med dem sover nog inte så lugnt.
Inte bara av samvetsskäl.
Då ska jag berätta resultatet.
Inte framför kameran.
Först ska han berätta det riktiga. Ser du inte att han snackar skit?
Lätt, för jag är rädd.
Okej, ska vi börja?
Så…
-Får jag kalla dig Marco? -Självklart.
Jag är glad att kunna vittna om att du har svarat sanningsenligt
på alla frågor som är viktiga för oss.
Talade jag sanning?
LÖGNDETEKTORTEST GODTAS INTE SOM BEVIS I DET FRANSKA RÄTTSSYSTEMET.
ENLIGT JOSÉ ANTONIO LANDA ÄR DET BARA TRÄNADE INDIVIDER
SOM IBLAND LYCKAS LURA MASKINEN.
MORDFÖRSÖKET PÅ DOMINIQUE GHEZ ÄR INTE FÄRDIGUTRETT ÄN.
I JULI 2016 DÖMDES DEN POLSKE MÄKLAREN KLAPUCKI
TILL SJU ÅRS FÄNGELSE I UTSLÄPPSRÄTTSMÅLET.
HAN FRIADES ÅRET DÄREFTER AV APPELLATIONSDOMSTOLEN.
INGA FLER ÅTAL HAR VÄCKTS MOT HONOM.
GRÉGORY ZAOUI DÖMDES TILL ÅTTA ÅRS FÄNGELSE I UTSLÄPPSMÅLET.
NÄR HAN FRIGAVS ERBJÖDS HAN JOBB PÅ FINANSMINISTERIET
SOM RÅDGIVARE I EKOBROTTSMÅL.
HAN TACKADE NEJ OCH BÖRJADE PÅ DRAMASKOLAN COURS FLORENT.
ARNAUD MIMRAN HAR SUTTIT I FÄNGELSE SEDAN JULI 2016.
DEN 15 APRIL 2021 ÅTALADES HAN FÖR "MEDHJÄLP TILL MORD" PÅ CLAUDE DRAY
OCH FÖR "GÄNGMORD" PÅ SAMY SOUIED.
I VÄNTAN PÅ DOMSLUTET SES HAN SOM OSKYLDIG.
DEN 25 JUNI 2021 DÖMDES HAN TILL 13 ÅR TILL AV PARIS ASSIZEDOMSTOL
FÖR SIN INBLANDNING I KIDNAPPNINGEN AV EN SCHWEIZISK FINANSIÄR.
HAN ÖVERKLAGADE OCH INVÄNTAR NY RÄTTEGÅNG.
I JUNI 2021 GREP POLISEN MARCO MOULY I UTREDNINGEN AV MORDET PÅ SAMY SOUIED.
HAN FRIGAVS UTAN ÅTAL. UTREDNINGEN PÅGÅR ÄN
I UTSLÄPPSRÄTTSMÅLET DÖMDES HAN, MIMRAN OCH DERAS MEDBROTTSLINGAR
ATT BETALA TILLBAKA 283 MILJONER EURO TILL STATEN.
HAN VILL ANTINGEN SKRIVA LÅTAR ELLER BLI INVESTERINGSRÅDGIVARE.
UTSLÄPPSRÄTTSBÖRSEN BLUENEXT ÅTERHÄMTADE SIG ALDRIG EFTER BEDRÄGERIET.
DEN STÄNGDES 2012.
TOTALT UPPSKATTAS ATT FRANSKA STATEN FÖRLORADE ÖVER 1,6 MILJARDER EURO
OCH EU-LÄNDERNA ÅTMINSTONE 6 MILJARDER.
PERSONER SOM RÅKAR SYNAS MED NÅGON I FILMEN
PÅSTÅS INTE HA HAFT NÅGON KUNSKAP OM ELLER DELTAGIT I OLAGLIGA AKTIVITETER.
Undertexter: Sara Palmer