Downloaded from YTS.MX
EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
WHITE OAK KONSERTARENA
Mine damer og herrer,
dere kan føle spenningen.
Vi er i gang, Houston, Texas!
La oss få dette showet i gang.
Dwayne Johnson her,
også kjent som The Rock,
også kjent som La Roca på spansk,
også kjent som den mest sexy jævelen i live.
Det er ikke viktig akkurat nå, men det som er viktig
at dere har kommet for å se én mann.
Mannen som kommer fra et sted mange av dere kjenner.
Alief-området. Ja.
"The SWAT" som vi kaller det.
Mange fantastiske personer har kommet fra Swat.
Lizzo, Beyoncé, Travis Scott.
Og en annen person, som dere ikke visste
hadde kommet ut av Swat,
er den eneste folkets mester, The Rock!
Vel, bare for i kveld har jeg kommet ut av Swat.
Men i morgen kommer jeg fra et annet sted.
Sannsynligvis Hawaii. Hør her,
det som er viktig akkurat nå er
at jeg har æren av å introdusere
mannen dere har kommet for å se.
Mine damer og herrer fra Houston, en varm Houston hjembyvelkomst
for mannen selv.
De andres mester. Min gutt. Deres gutt.
Mo Amer.
Hva skjer, Houston?
Ok, ok, ok, ok…
Sitt ned. Sitt ned. Sitt ned.
Vi klarte det! Vi klarte det.
Vi klarte det, dere.
Det er virkelig så utrolig.
Vi er alle her sammen. Jeg mener, etter de siste 19 månedene
som vi har hatt. Jeg mener, vi er her. Vi er sammen.
Som en live-artist
trodde jeg det var over, for å være ærlig.
Og nå er vi her. Det var andre gang
jeg har trodd at karrieren min potensielt kan være over.
Den første gangen…
var rett etter 9/11.
En som heter Mohammed. Jeg tenkte: "Det ser ikke bra ut for meg her ute."
Faktisk vendte min egen familie seg mot meg.
Min egen bror så meg i øynene og sier: "Karrieren din er over."
Hvordan kunne du si sånt til meg?
Du vet at jeg alltid har ønsket å bli standup-komiker.
Han sier: "Se hvordan de snakker om oss på nyhetene.
Ingen vil se en Mohammed på scenen som forteller vitser.
Karrieren din er over."
Jeg sa: "Omar, du er en pilot."
Nå er jeg i en film med The Rock.
Ta den, bitch. Du vet?
Men er det over?
Er pandemien over?
Var den ekte?
Men hva, er det over?
Nei, jeg spør. Er den det?
Jeg kan le og gråte når som helst. Jeg er som…
Var den ekte? Er den?
Vet dere hva som er ekte? Skilsmisse er ekte. Skilsmisse…
Skilsmisse er virkelig som faen.
Skilsmisse er så ekte.
Jeg ble skilt under pandemien.
Det skjedde, vet du. Hva skal du gjøre?
Vi begge… en fyr er fornøyd.
Det er ikke som de historiene du hører med en komiker som:
"Faen ta den tispen." Nei.
Det gikk bare ikke. Skjønner?
Og det er greit.
Og når dere er gift så lenge, er man bare vant til visse ting.
Jeg lå og sov en natt
og så fjertet jeg så hardt.
Jeg fjertet så hardt at jeg våknet skamfull. Som…
som dette.
Og jeg så til venstre og ba om unnskyldning.
Og det var ingen der.
Jeg bare snudde meg og gråt. Jeg var som…
Jeg skrev dritten ned umiddelbart. "Dette er morsomt."
Er den ekte? Var den?
Er den ekte?
Jeg vet ikke.
Faen.
Det er slik jeg føler det…
hele tiden.
Pandemi-- du vet,
det media gjorde med oss ??var
ærlig talt, det føles utilgivelig.
Det gjorde det virkelig. Det er som,
"Panikk!"
"Det kommer!", "Hva kommer?" "Jeg vet ikke. Det kommer."
"Tre personer har det." "Hva?"
"Det kommer!" "Hva kommer?"
"Noe som har med en flaggermus å gjøre." "Jeg vet ikke."
"Kommer flaggermus?" "Nei! Det kom fra en flaggermus."
"Og det er denne tingen du ikke kan se med det blotte øye."
"Men den kommer."
"Dere kommer alle til å dø."
"Men ikke vær redd."
"Ikke…" "Hva mener du?" "Hva?" "Jeg er redd."
"Jeg er bekymret." "Ikke bekymre deg, bare kjøp Klorin."
"Du kommer til å klare deg."
"Skaff så mye Klorin."
"Men ikke bruk Klorinen
før du bruker Klorin på Klorinen."
"Da kan du bruke Klorin, ok."
"Når du får pakker,
bad med pakkene."
De gjorde oss alle til drittsekker. Vi er som…
"Amazon kom inn."
"Det er greit, vift det ut. Det er greit."
"Ta på deg en maske." "Hvor mange masker?"
Det fortsatte å forandre seg.
"Ta på deg en maske. Én maske.", sa Fauci,
"Én maske er som 33 % beskyttelse."
"To masker er som 66% beskyttelse."
"Tre masker er som 97% beskyttelse."
Og så en plastpose, bare 100 %.
Bare drep deg selv. Bare… kvel.
"Å, nei, vi mistet en til på grunn av COVID!"
"Nei, bror,
en pose til, bror. Han tok livet av seg."
"Bli hjemme. Vi fant ut av det."
"Bli hjemme." "Hvor lenge?" "Jeg vet ikke."
"Måneder, tror jeg."
"Hvor mange måneder?" "Bare måneder, bror, jeg vet ikke."
"Det kommer til å ta måneder."
"Hvor mange måneder?" "Vi vet ikke."
"Du skal vite det." "Jeg vet."
"Men vi vet ikke."
"Det er måneder. Bare bli hjemme." "Vel,
Jeg må gå på jobb." "Drit i jobben din," sa de.
"Drit i jobben din."
"Hva mener du, drit i jobben min?"
"Trenger jeg ikke betale husleie?" "Vent litt, rolig nå."
"Kapitalisme. Ta det med ro."
"Du må fortsatt betale husleien."
"Men da må jeg gå til-- vel, så send meg penger. Vet du hva,
bare send meg penger." "Nei, jøss, går du på dop, bror?"
"Vi kan ikke sende deg penger hvis--"
"Hva snakker du om? Vi kan ikke
sende deg--" "Hvorfor stammer du sånn, bror?"
"Bare send meg disse pengene." "Vi har ingen penger, ok."
"Vi har ingen…" "Hva snakker du om?"
"Vi sender deg penger, men det er slik dette fungerer, ok."
"Vi sender deg penger, og du allokerer dem
i forskjellige bøtter, ikke sant? Du har trygd,
Medicare, Medicaid. Det er mange bøtter.
Og jeg er sikker på at du har en buffer.
Bror, du må ha en buffer.
Og det øser ned ute.
En jævla full orkansesong.
Sju orkaner rammer samtidig."
"Send meg noen jævla penger.
"Jeg har en tilståelse, vi er blakke. Ok."
"Hva mener du at du er blakk? Du er den føderale staten."
"Jeg vet, jeg vet.
Jeg vet, vi er i gjeld, ok.
Vi er i gjeld, greit, det er…
mye av det er gjeld, ok."
"Hvor mye gjeld?" "Vi er bare minus, ok. Vi er bare…"
"Vi er bare--" "Jeg vet hva gjeld betyr, bror,
hvor mye minus?" "Det er mange minuser."
"Så mye minus. Mye minus."
"Bare spytt det ut. Hvor mye er det?"
"20 billioner dollar."
"20 billioner dollar?"
"Hvem balanserer dette sjekkheftet?"
"MC Hammer? Hvem styrer hele denne situasjonen?"
"Hvordan fikk dere 20 billioner dollar i minus?"
"Å drepe brune folk er så dyrt."
"Å…
det er så dyrt."
"Å, bare så mye. Så,
som du kan se, kan vi ikke sende deg penger."
"Om vi er i minus. Overtrekksgebyrer hoper seg opp. Vi kan ikke…
sende deg ut av minus."
"Hva, Kyle?"
"Vil aksjemarkedet krasje?"
"Dæven, Kyle. Varm opp skriveren."
"Varm opp den jævla skriveren."
"Lag tre billioner dollar."
"Og skyt dem inn i pyramidespillet som er aksjemarkedet."
Fordi aksjemarkedet er en direkte refleksjon
av amerikanske hjerter overalt.
Hvis pilen går ned betyr det
hjerter og sjeler til amerikanere overalt går også ned.
"Men se, det fungerer, det går opp!"
"Amerikanerne er glade igjen."
"Det går oppover, det skyter i været!"
"Vent, vent, vent. Hvordan i helvete er det i himmelen?"
"Vi er alle hjemme. Jeg tenkte…"
"Hvordan er det…"
"Hvordan…"
"Hvordan går dette opp?"
"Jeg trodde det hele var basert på inntektsstrømmer
og kvartalsresultat. Og ingen jobber."
"Jeg får Amazon. Shit."
"Alle er hjemme og bestiller, dette burde gå rett til værs."
"Vel, faen ta deg, Jeff Bezos,
og takk, Jeff Bezos, alt på samme tid."
"Som, men hvordan går dette fortsatt opp, bror?"
"Jeg trodde alt dette var basert på penger som kom inn. Alle er hjemme."
"Se mann, hold kjeft, ok!"
"Bare se på pilen. Gud, kan du ikke bare holde kjeft
og bare vær glad for at pilen går opp?"
"Nei, jeg kan ikke, bror. Vi trenger penger."
"Se her er 1200 dollar. Hysj-penger."
"Hold kjeft."
"Takk. Det holder en uke. Jeg setter pris på det."
"Slutt å prøve å distrahere meg."
"Hvordan i helvete går denne pilen opp, egentlig?"
"Hjemløsheten er på et rekordhøyt nivå."
"Hør her, romvesener er ekte. Tygg på det en liten stund."
"Hva?"
"Snakker du med dem?" "Ja, bror, hele tiden. Det er sprøtt."
"Bare se på pilen, greit." "Nei, likevel, så mange arbeidsledige."
"Femti millioner arbeidsledige. Hvordan i helvete
går pilen opp, bror?" "Hør her,
Jada var utro mot Will Smith. Tygg på det en liten stund."
"Hva?"
"Hvorfor, Jada, hvorfor?"
"Hva skjedde?"
"Noe med forviklinger, jeg vet ikke, det er sprøtt."
"Bare se på pilen."
"Bare se på den jævla pilen." "Nei, virkelig,
slutt å prøve å distrahere meg, bror. Hvorfor peker denne pilen
fortsatt opp, ok? Vennligst forklar deg."
"Hei, jeg har et godt tips til deg, ok."
"Kryptovaluta."
"Hva faen er kryptovaluta?"
"Det er disse små folkene, inne i en datamaskin,
og de driver bare med gruvedrift. De driver bare med gruvedrift
for disse digitale myntene, ok."
"Det du gjør er at du flytter de ekte falske pengene
over til…
over til de mer ekte falske pengene."
"Og det du gjør er at du bare flytter deg - en gang
dere har flere ekte falske penger, flytter de ekte falske pengene dine hit
og du bare fortsetter å gjøre det."
"Jeg er så forvirret."
"Hei, mann, jeg har et annet hett tips til deg. NFT's."
"Hva faen er en NFT?"
"Det er en blokkjede av eierskap."
"Vet du hva, jeg skal bare ta en plastpose over hodet mitt.
Faen ta denne dritten."
Er det ekte?
COVID er ekte.
Jeg hadde det. Dave Chappelle ga meg COVID. Det stemmer.
Vel, det var andre gang.
Men første gang. Han kontakter meg i begynnelsen av pandemien.
Han sier: "Du, Mo, hva gjør du?"
Jeg er som, "Jeg vet ikke om du har sett på nyhetene, bror."
"Jeg er hjemme, det er det jeg gjør."
"Det er det du gjør. Vi er alle hjemme. Jeg vet ikke om du så på."
Han sa: "Ja, du kan ikke la dem knekke oss."
Jeg er: "Vi er knekt, bror."
"Hele landet er knekt."
Han sa: "Det er derfor jeg hilser på."
"Jeg skal gjøre disse showene ute i denne kornåkeren i Ohio."
Jeg tenkte: "Jeg vet ikke, mann, dette virker ikke lurt, jeg er ikke sikker,
du vet." Han sa: "Nei, nei."
"Vi skal teste alle hver tredje dag."
"Det vil være veldig trygt. Vi skal gjøre så godt vi kan.
Ingenting er garantert, selvfølgelig."
"Vi skal gjøre det beste vi kan, hver…"
Jeg sa: "Har du testmaskiner, bror? Dette er
begynnelsen av pandemien."
"Hvordan fikk du tak i testmaskiner?" Han ble bare gal,
"Si, nigga, jeg er Dave Chappelle. Selvfølgelig har jeg disse--"
Jeg sa: "Godt poeng."
Virkelig godt poeng.
Så vi drar… Jeg drar til Ohio.
Og det var en fantastisk serie med show.
Vi holdt på i nesten fire måneder.
Og vi klarte det nesten, men
vi hadde utbrudd og vi måtte stoppe det.
Og han gjorde det til en dokumentarfilm.
Det er en utrolig dokumentarfilm.
Jeg så den i Radio City Music Hall.
Det var første gang jeg fikk se den.
Og så så jeg på den og sa: "Vent,
slutten av filmen får det til å se ut
som om jeg ødela hele festen."
Jeg fikk COVID og alt måtte stenges.
Fordi jeg var en bitch.
Jeg sa: "Vent, vent litt."
Jeg gikk opp til Dave. Jeg er som "Dave,
måten du redigerte dette på, fikk du det til å se ut
som om Mohammed var skurken i hele situasjonen."
"Det er ikke sannheten, bror. Jeg har ikke gjort noe."
Han er som: "Mann, ingen vil tenke det."
Og rett etter at han går
dukker Bradley Cooper opp.
Han er som, "Mann, dette er virkelig dritt, hvordan du bare
ødela festen i Ohio."
Jeg sa: "Det var ikke meg."
"En prisvinnende filmskaper sier at det er slik det ser ut."
"Å nei!" Og det var ikke min feil.
Der var denne bitte lille damen. Hun var virkelig liten.
Og hun klådde. Virkelig.
Og hun rørte ved meg hele tiden. "Hei, Mo."
"Hei." Gjør dette hele tiden.
Jeg sier: "Hei, slutt å røre meg nå."
"Først og fremst er det en pandemi. Jeg kjenner deg ikke godt nok."
"Og slutt å røre meg."
Og så jukse-hostet hun meg i ansiktet.
Som dette.
Og jeg sa: "Jeg elsker mørk humor, men det er…
det er ikke morsomt!"
"Det er ikke morsomt, tispe. Det er ikke morsomt."
Og så testet hun positivt
tre dager senere.
Jeg sa: "Jeg visste at hun var israelsk. Jeg visste det."
Jeg visste det.
De hadde et møte i Hollywood.
De sa: "Denne palestineren blir for mektig."
"Bare send ham denne upretensiøse lille gremlinen
for å prøve å drepe ham med COVID."
"Jeg overlevde, tispe! Jeg overlevde!"
Det var første gang jeg fikk covid.
Den andre gangen
ringer Dave Chappelle meg igjen,
og sa: "Mann, hva gjør du?"
Jeg sa: "Jeg kommer meg etter COVID."
Han er som, "Jeg skal gjøre disse showene
i Austin. Joe Rogan kommer til å være med."
"Det kommer til å bli dop."
"Du burde bli med." Jeg sier: "Dave, jeg vet ikke om dette fungerte
for meg første gangen."
Og han sa: "Nei, mann, dette kommer til å bli annerledes."
"Vi skal teste hver dag."
"Sist gang testet vi bare hver tredje dag. Vi skal teste hver dag."
"Så vi skal ta den hora
og legge henne i et skap."
"Du vil være streit." Jeg tenkte: "Fan ta, la oss gjøre det."
Vi er ti dager inne i showene
og Dave går bort til meg og han sier: "Hei, mann,
Jeg fikk denne jointen fra Jay-Z."
Jeg sa: "Hva?" Han sa: "Ja, jeg fikk denne jointen fra Jay-Z."
Jeg tenkte "Jay-Z er her?"
Han sa: "Nei, mann, Jay-Z har et gressfirma
og han sendte meg disse revene."
"Vil du gå? La oss rulle rundt bilen din og røyke denne sammen."
Jeg er sånn, "Shit, Dave Chappelle har en joint fra Jay-Z,
spør Mo Amer om han vil røyke denne dritten."
"Du har rett, jeg skal røyke dritten ut av denne reven."
Så vi cruiser og så han fyrer opp reven.
Og jeg burde ha visst bedre!
Fordi han tok et drag og så gjør han… dette.
Jeg sa: "Har du det bra, Dave?"
Han sa: "Ja, ja, jeg har det bra."
"Jeg har det bra. Dette Jay-Z-gresset får deg til å gjøre Jay-Z-inntrykk som…"
"Djeah!"
Jeg tok reven. Jeg tok et par drag. Jeg var som,
"… djeah-hova!"
Røyk det.
Vi lo. Det var en flott tur.
Og så satte jeg av Dave fordi det var 30 minutter til showet.
Og så begynte jeg å tekste ham, jeg sa: "Hør her, bror,
skal jeg hente deg?"
"Er det spesielle gjester, skal jeg komme senere?"
Og han ble stille. Og jeg sa: "Dette er rart."
"Dave, vi har nettopp satt deg av, bror. Dette er veldig rart."
Og så begynner venner
å sende meg tekstmeldinger. De har ikke hørt fra ham på ukevis.
De sa: "Hei, mann, går det bra med Dave?"
Jeg sier: "Ja, Dave er ok."
"Du kjenner ham ikke, det er gutten min."
"Hva snakker du om?"
"Vi bare henger sammen."
Og så sendte de meg en link.
Jeg tenkte: "Hva er denne linken?"
Så jeg trykket på linken og den åpner seg.
Og TMZ forsidenyheter,
"Dave Chappelle tester positivt for COVID."
Da tenkte jeg: "Dette kan ikke være sant!"
Og så sa jeg: "Shit,
TMZ, de har alltid rett, disse jævlene."
Jeg tenkte: "Hvordan visste de det før jeg visste det?"
"Jeg har nettopp satt av Dave."
"Han ringte dem før han ringte meg."
"Faen. Det er sykt, bror."
Og så prøvde han å benekte det.
Jeg gikk bort til ham og jeg var som,
"Dave, det er sykt at du ga meg COVID en gang til."
Og han sier: "Det er ingen måte å virkelig bevise det på, Mo."
Jeg sa: "Bror, den første dagen du testet positivt, røykte jeg en rev med deg."
"Minutter før du testet positivt."
Og han ble stille og han bare går,
"Jeg beklager at jeg ga deg COVID, bror."
Og så sier han: "Gå det av deg, det er i alle fall ikke aids."
Og han bare går rundt slik.
Er det over?
Er det?
Så jeg er ferdig. Jeg hadde den dritten to ganger. Greit.
Fauci, "Bare sju personer i verden
har noen gang fått det to--"
Tull!
Jeg er spesiell, men jeg er ikke så jævla spesiell, Fauci.
Så jeg er ferdig. Jeg hadde det to ganger.
Og jeg er vaksinert. Jeg er over det.
Jeg er over det. Jeg tok Pfizer-vaksinen.
Det er det jeg vil.
Alle har sine favoritter, men jeg gikk for Pfizer. Jeg ønsker…
Jeg vil at en tysk vitenskapsmann lager dritten min, skjønner?
Jeg vil ha fyren som: "Yavi, hvordan går det med Pfizer? Ja!"
"Vi visste at han kom ut av Wuhan,"
"Coviden, og vi er langt foran skjema."
"Ja! Vi har vaksinen! Pfizeren!"
Det er den jeg vil ha. Det er det jeg…
Hva for noe?
"Yaza!"
"Hmm, ja, det er bra, ja, vi har Pfizer."
"Har du Pfizeren? Jeg har Pfizeren."
Jeg driver ikke med Johnson & Johnson. Jeg gjør ikke det.
Jeg bruker ikke engang deres vanlige produkter.
Og de lager flere enn jeg liker, bror.
Du vil at jeg skal fortelle deg, "Hva er i Johnson & Johnson?"
"Jeg vet ikke, mann, vi bare
startet med litt slangegift oppi,
og så tilsatte vi litt Johnson & Johnson talkum for å tykne den litt."
"Noe Johnson & Johnson babyolje
for å løsne den litt."
"Så legger vi en jævla baby der."
"Bare en hel jævla baby."
"Og vi avsluttet det med en liten vill kalkun for å gi den den popen!"
"Skjønner?"
"Hvor mange skudd tar jeg?"
"Ingen skudd, vi sender det bare fra munn til munn."
"Bare kom…"
Det er så absurd.
At vaksiner med aksenter er absurd.
Hva er Moderna?
"Har du den derna, bror?"
"Vi gir deg en sjanse, så Crip-ganger du ut denne tispen."
Du vet hva jeg mener. Som, bror, la oss gjøre det."
Å, derna.
Faen!
Det er slik jeg føler meg inni meg.
Ja. Det er slik jeg føler meg inni meg. Hele tiden. Faen.
Hele tiden.
Faen.
Og faen er bare ikke et kraftig nok ord, for å være ærlig.
Det er ikke sterkt.
Når du snakker et annet språk,
du forstår,
du skjønner at det engelske språket
er akkurat som en nyfødt, vet du.
Det er. Det er et nytt språk.
Som, jeg snakker arabisk. Arabisk er et eldgammelt språk.
Engelsk er, liksom, det er baby. Det ønsker å vokse opp
og vær arabisk en dag og det er bare--
Det er, det er bare…
Nei, det er greit.
Det er bare en baby. Det er bare en baby.
Det mangler dybde. Det er bare ikke,
det er bare ikke særlig sterkt. Som "faen",
det er ingenting. Det er et utropstegn, vet du.
Til og med hilsener på arabisk
tar så lang tid, vet du.
Hilsener er som: "Fred være med deg."
"Og må fred være med deg."
"Og det guddommeliges nåde være over deg."
"Og må det guddommeliges nåde være over deg."
"Og må guddommelig lys være med deg."
"Måtte det være for deg også."
"Måtte det beskytte deg og hele din slekt…"
"Hei, kan jeg få denne pakken med røyk, bror, og komme meg ut herfra?"
Det er mye.
Det er mye. På engelsk er det "Hei."
Det er det. Det er over.
Det er over.
"Hva skjer? Himmelen?"
Det er det, det er ikke noe annet.
Det er ingenting.
Så når noen forbanner deg på engelsk,
inderlig, kan du nok gå bort
99,9 % av tiden
hvis du ikke ble emosjonell.
Virkelig. Det er en gammel godbit.
"Hei, faen ta deg!"
"Jeg vil ikke knulle deg."
Og du kunne bare gå bort.
"Hei, ta deg selv i ræva!"
"Vet du hva, mann? Jeg har vært veldig anspent i det siste."
"og kanskje det jeg trenger å gjøre er å ta meg selv i ræva."
"Hei, du er en mammaknuller."
"Ikke min mor, men…"
"Min ekskone hadde barn fra et tidligere ekteskap,
så jeg antar at jeg er en mammaknuller."
"Og forresten, faren din, den største mammaknulleren av alle, teknisk sett."
"Hei, du er en drittsekk!"
"Vet du hva, øyet kan ikke se seg selv."
"Og jeg kan ikke se når jeg er en drittsekk,
så takk for at du gjorde meg til en bedre person."
Og bare gå bort.
"Hei! Du er en fitte!" "Ja, jeg tar det."
Jeg vet ikke hvorfor fitte alltid insinuerer svakhet.
Fitte er metaforisk og fysisk veldig sterk.
Så sterk!
Det er sant.
Helt sant.
Den er så sterk. Den kan få en baby.
Et menneskeliv.
Kilo med menneskekjøtt
kan komme ut av dette lille, bitte hullet. Pop!
Og den kan få to samtidig. Pop! Pop!
Den kan ha tre. Pop, pop, pop.
Og så regenererer det seg… som dette.
Nesten. Nøyaktig slik den var. Nesten.
Nesten. Nøyaktig slik den var.
Kanskje hvis du ler eller hoster, pisser du på deg selv, men ellers…
ellers er den der.
Klar for deg nok en gang.
Min venn, Chris,
fikk en nyrestein ut av pikkhullet.
Han døde nesten, ok.
Han sa: "Å, Gud, hva skjer med meg?"
Han sa: "Noen skyter meg!"
Og det var et sandkorn som kom ut av pikkhullet hans.
Kvinner, "Pop! Pop!" Kom tilbake.
Et lite sandkorn…
Vær en pikk, jeg vil være en fitte når som helst.
Arabiske banneord.
De er virkelig grafiske.
De er så grafiske at jeg ikke engang bruker dem. Ærlig talt, jeg bare…
Vi skal starte her og bygge opp.
Som "Kes Emak" , som betyr,
"Knull din mors fitte!"
Veldig spesifikt.
Vi tar det til et annet nivå.
"Kes Emak Eli Nafadek" , som betyr…
To personer, "Ja, jeg vet hva det betyr."
Alle andre er på tærne, "Hva betyr det?"
Det betyr-- "Kes Emak Eli Nafadek" , som betyr,
"Knull fitta du ålet deg ut av!"
Wow!
Astaghfirullah , jeg vet det er sprøtt.
Alle så babyen falle ut.
Det er et visuelt forbannelsesord, det.
Dette er en av mine personlige favoritter.
"Yelaen Tarekhek" , som betyr,
som betyr, "Faen ta hele historien din."
"Min oldemor?" "Nei, bitch,
fra tidenes begynnelse."
"Til nåtiden og alt i mellom og i fremtiden,
faen ta ditt dna."
Astaghfirullah , jeg trenger ikke dette.
Salam .
Selv vestlige håndbevegelser
er ingen stor greie. "Å, faen ta deg, bror."
I England er det et omvendt fredstegn. Veldig forvirrende.
"Å, for helvete, ja."
Og de prøver å si: "Nei, det er fra krigen, ja."
Jeg sier: "Hold kjeft, ok."
"Det er ikke så kult."
Arabere, vi går til et annet nivå.
Vi går sidelengs, vi går BeTizik , som dette.
BeTizik , sånn.
BeTizik , som dette.
Litt pop…
BeTizik , sånn.
Liten vrikk. BeTizik , sånn.
BeTizik , som…
Dette betyr "i rumpa di." Det er det dette betyr.
Og er det noen forvirring, stikker du bare den andre hånden opp slik
og du går, "BeTizik", som dette.
Og du vrir på den.
Du vrikker med den, helt opp i rumpa, det stemmer!
Jeg føler at mange folk vil gå etterpå og…
"Hei, Kyle." "Ja."
" BeTizik , bror!"
Faen!
…bror.
Mexicano, bror. Jeg elsker mexicanoer.
La meg si, når du vokser opp i Alief, kan du ikke…
vi kan ikke. Du kan ikke…
Du vokser opp rundt mexicanoer.
Og de høres alltid ut som om de har det vondt.
"Kom an, bror, la oss henge."
"Går det bra med deg?" "Ja, jeg har det bra, bror."
"Er du sikker?"
Elsker mexicanoer. De er standhaftige og hardtarbeidende folk.
Og det er sykt at de til og med startet en samtale om å sette opp en mur.
Dette har aldri fungert i menneskehetens historie.
Og du fortsetter å gjenta det samme tullet.
Først av alt er det meksikanere.
De mest kreative menneskene jeg kjenner. Det er som om…
Så kreative at palestinerne tok notater og dritt.
Da El Chapo snek seg ut av den tunnelen med en motorsykkel,
vi er som, "Hei, Abdallah, kom og se, bror."
"Hei, satte han en motorsykkel i en tunnel, bror?"
"Vi må gjøre dette hjemme. Ya Habibi Ya Allah ."
Du stopper ikke meksikanere, bror. Det vil ikke fungere.
Sett opp en vegg og de vil bare zipline tilbake til landet og dritt.
De sier: "Klar, José, jeg er klar."
Skyv meg, jævel. Kom an, knull moren din.
Du ville vært sånn: "Har han klart det?"
"Jeg vet ikke, bror."
"Jeg tror han bommet på trampolinen."
"Ziplining, det er så vanskelig."
"Timingen er alt, bror."
Hvis jeg var meksikansk og bodde i Mexico,
ville jeg snudd hele manuset.
Det ville jeg.
Jeg vil si: "Vet du hva, bror?"
"Vi bygger en mur, ok."
"Vi bygger en mur. Du kan ikke komme til Cancùn mer, puto. Hva?"
Hva sier du?
Sånn er det.
Dere skal ha de hvite jentene…
Dere kommer til å ha hvite jenter som gråter over hele Amerika.
De kommer til å være som "Å, herregud,
jeg ville bare til Cancùn for vårferien."
"Hvorfor er de så rasistiske? Jeg forstår ikke."
"Nå må jeg til Puerto Vallarta."
Det er også i Mexico. "Herregud!"
Elsker mexicanoer. Jeg elsker å gjøre aksenter. Det er moro.
Når du kan gjøre dem som "Kom an, la oss henge"
er det moro. Tysk er gøy.
"Ja, å, det er deilig her."
Jeg mener, jeg kødder med dem hele dagen.
Men russere, jeg kødder ikke med russere.
Jeg kødder ikke med noen som snakker slik: "Hva sa du til meg?"
"Du kødder meg, familien min? Hva sa du til meg?"
Jeg er som, "Det går bra, bror. Jeg stoler ikke på deg."
En russisk fyr i Adidas-treningsdress. Helt greit.
"Hva sier du til meg? Kødder du?"
"Hva sier du?" "Det går bra, bror."
"Jeg er god."
Jeg kødder ikke med noen med russisk aksent,
og jeg kødder ikke med noen med blomkålører.
Jeg kødder ikke med dem.
Og hvis du snakker slik og du har blomkål MMA-ører,
Jeg kødder ikke med deg heller, bror.
Det var slik jeg visste at Khabib Nurmagomedov
skulle bli tidenes beste MMA-fighter.
Tidenes beste.
Han snakker slik og han har ørene.
Faen, jeg kødder ikke med deg, bror.
Du er ekte. Og måten han snakker på er skremmende.
"Å, tror du at du er ekte? Tror du at du er fra gatene?"
"Jeg vokser opp i ekte fjell."
Som, "Hva betyr det, bror?"
"Hva betyr det?"
"Hva mener du med at du vokste opp der?"
"Hva gjorde du der?"
Han vil si vill dritt som: "Å, ja, vil du slåss?"
"Jeg skal forandre ansiktet hans."
"Hva er han, Potato Head, bror? Du kan ikke gjøre dette."
Du kan ikke kødde med ham. Han slåss med bjørner som åtteåring.
Dette kan du virkelig slå opp. Han slåss med bjørner
som et åtte år gammelt barn.
De eneste som ville gjort dette, er dagestanier.
Fordi det er nivåer for å være russisk. Det er som vanlig russisk,
det er tsjetsjener, og det er dagestanier!
Det er et helt annet nivå, hvor de visstnok bryter med bjørner.
Og fra barndommen. Hva faen snakker du om?
Hans far, Gud hvile hans sjel, var en av de største
trenere noen sinne.
Og hvordan skjedde den samtalen?
Som om han gikk bort til faren sin som "pappa".
"Pappa, jeg ønsker virkelig å bli stor mester."
"Pappa, vær så snill, vær så snill å trene meg, pappa."
Som, "Nei sønn, du er ikke klar."
"Nei, jeg er klar. Vær så snill."
"Tren meg, pappa." "Greit."
"Jeg går og henter bjørn. La oss se."
Brakte en bjørn inn i huset. Hva sa mammaen?
"Hei, kjære, hva gjør du med bjørn?"
"Jeg vet, jeg vet."
"Slapp av, bjørn, slapp av."
"Jeg tar med bjørn. Ok."
"Jeg tar med bjørn. Bjørn skal slåss mot Khabib."
"Khabib en dag vil bli stor mester."
"Beseire rasistisk leprechaun i fremtiden."
"Redde islam. Alhamdulillah . Kom an."
Ikke kødd med russere.
Tyskere, jeg kødder med dem hele dagen.
"Å ja, det er fantastisk."
Jeg gjorde den aksenten på min første spesial
og mange sendte meg meldinger som: "Hei, mann,
du høres ut som den fete larven fra Småkryp ."
Jeg sa: "Nei, det gjør jeg ikke." Og så så jeg på den, og jeg tenkte,
"Søren, jeg høres ut som den feite…"
Det er som, "Ja, se på vingene mine. Jeg er en vakker sommerfugl."
Samme det.
Det er en velsignelse å være sammen. La meg fortelle noe.
Jeg er oppriktig
er sint på det de gjorde mot oss. Jeg er virkelig.
Frykten de skapte.
Og splittelsen de skapte.
Det er jævla irriterende.
"Hvem stemmer du på? Rødt eller blått?"
Hva er jeg, Bloods eller Crips? Det var det jeg hørte. Det er alt jeg hørte.
Alle dere er gangstere. Ok.
Ok, dere er gangstere alle sammen. Jeg er med folket.
Vil alltid være med folket. Det er det det handler om for meg.
Da orkanen kom,
var naboen min, Scott, redneck Scott,
denne fyren er den beste. Greit. Han er alltid forberedt.
Så jeg er aldri forberedt, for jeg vet at han er forberedt.
Han er alltid: "Ja, jeg har generatorer. Helvete, ja, jeg har generatorer."
"For faen, Mohammed, jeg har deg, baby." Du vet.
Da jeg kom gjennom, koblet han meg opp, bror.
Jeg koblet til siden av huset hans og tok skjøteledningen
hele veien over den blindveien og plugget inn dritten min.
Og det er det det handler om, bror. De prøver å skille oss, men faktum er
Mohammeds i Texas
kommer overens med redneck Scotts hele tiden.
Hva faen snakker dere om?
Det er den ærlige sannheten.
Folk prøver å bare pushe denne agendaen
og det er det ikke, jeg tror på oss.
Jeg gjør. Jeg tror på oss.
Og så reiser jeg og så drar jeg til en lufthavn
og jeg innser hvor fragmenterte vi egentlig er.
Vi suger som en menneskerase.
Vi suger.
Vi er alle i våre egne bobler.
Ingen tar hensyn til noen andre.
Alle sammen… Du ser dette på en lufthavn.
Går og plutselig stopper personen foran deg
og bare ser opp.
"Hva er der oppe?" "Jeg skal si deg hva som er bak deg, bitch."
"Tusenvis av folk
som prøver å komme dit de skal."
"Det er det som skjer."
"Hva i helvete er galt med deg?"
"Ut av veien, for helvete."
Hvis du er på reise
med en håndbagasje uten hjul på,
du er en drittsekk, ok.
Du har dem bare over hele skulderen. Du er en katastrofe.
Glir av. "Å, unnskyld."
Hjul fins. Hva er galt med deg?
Hvis du har en håndbagasje med bare to hjul,
ser du sånn ut, "Hei."
Se hvor mange kvadratmeter du tar opp bak deg.
Hvorfor i helvete gjør du dette? "Hei."
Hva faen gjør du? Fire hjul fins, mann.
For slik ser du ut i fire hjul.
Som et smart, intelligent menneske.
Du kan gå fremover. Du kan gå bakover på den horen.
Du kan dukke en jævel og bare fortsette.
Hvis du har en baby, legger du ham oppå den, og du fortsetter å cruise.
Nå hvis du har en firehjuls håndbagasje og du bare bruker to hjul,
er du nok den største drittsekken av dem alle.
Vi kan ikke engang lese tall.
Vi kommer til utgangen
og de er som "ombordstigning…"
"Ombordstigningsgruppe én."
"Jeg er i sju, kan jeg gå?"
"Hva i--" "Jeg er i åtte, siden sju går."
"Kom deg unna. Hva gjør du?"
Så setter du deg på flyet
og her kommer folkene uten hjul på bagen.
Dunker borti annenhver person.
De har ingen anelse, de bare…
Og her kommer drittsekkene med to hjul på sekken.
Bare drar den bak seg
og de setter seg fast! Annethvert sete.
"Unnskyld, unnskyld."
"Unnskyld."
Snu den rundt, hore, og se hvor du skal.
Bruk øynene.
Manøvrer.
Det gjør meg gal.
Kabinpersonale, all respekt…
Jeg ville ventet med å fullføre den, bror.
Det er ikke bra.
Du redder ingen, greit.
Du tar jobben din altfor seriøst.
Noen har et problem, bare gå,
"Er det en lege her? Fordi
jeg vet ikke hva jeg gjør. Vær så snill, noen."
Hvis du har en liten bag og det er et skott
og du har den på gulvet. Å, shit.
"Vi må legge denne posen
her borte." De kortslutter over deg. "Vi må legge denne
på toppen, ok. Bare for take-off. Og de gir den til deg
rett etter take-off, ok."
"Vel, så hvis du skal gi den til meg etter take-off,
umiddelbart etter take-off,
så hvorfor i helvete må jeg flytte den i utgangspunktet?"
"Bare i tilfelle vi har en
nødutgangssituasjon." "Vent, vi skal gå ut av flyet?"
"I omtrent 150 miles i timen?"
"Hva faen snakker du om?"
"Nei, nei, nei, vi må flytte sekken".
"Ifølge FAA…"
Hold opp.
Herregud, hold opp.
Gud, sikkerhetsmeldingene. Herregud.
"Ta på sikkerhetsbeltet, alle sammen."
"Fordi det er det som kommer til å redde livet ditt. Ok."
"Her er et sikkerhetsbelte
fra 35 000 fot
for å slå inn i din nært forestående død. Ok."
"På en flytende stein i verdensrommet."
"Det som vil redde deg er et sikkerhetsbelte." Nei.
De vil bare ha rumpa di i setet
etter at flyet har styrtet.
De vil ikke ansette et tredjepartsfirma for å lete etter ræva di.
Det er alt det er.
Det gjør de ikke.
De vil bare komme dit etter krasjet,
"Adams 3F. Der er han, jepp."
"Vel, det meste av ham, ikke sant?"
Det er alt de vil ha.
For hvis de virkelig trodde at sikkerhetsbeltet ville redde livet ditt,
ville de sjekket hver enkelt person
som om det er en berg-og-dal-bane, ikke sant?
De ville si: "Du er god. Du er god. Du er god."
"Du er g… Å, du døde nesten, Ralph!"
"Du døde nesten."
De gjør ikke den dritten.
De går bare forbi. "Du er flink. Du har det bra. Fint."
En flyvertinne begynte å krangle med meg: "Nei, Mo,
hva om vi har en krasjlanding
og vi har virkelig kraftig turbulens,
du kan fly opp og du kan brekke nakken!
Jeg er som, "Det er det jeg vil. Jeg vil brekke nakken."
"Jeg vil være en jævel som dette mens alle
skriker for livet. Det er det jeg vil."
Og mens alle sier: "Herregud, vi kommer til å dø!"
Jeg er allerede død. Alt er på G.
Bare smekker jævler uten hjul på bagen.
Det er det jeg vil.
Ja jeg husker,
om vi mister kabintrykket,
meg først. Faen ta babyen.
Den lille oksygen-tingen kommer ned. Meg først, faen ta babyen.
Ikke min regel. Din regel.
Fløy inn fra New York til Houston.
Jeg bor her, men vi fløy inn fra New York til Houston
og det er ikke en eneste vannmasse i sikte.
Men vi må tenke på denne flyteanordningen, alle sammen.
Du tar på tingen og du
spenner foran.
Og så trekker du i tråden… sånn.
Og den vil blåse seg opp.
Men hvis det ikke blåses opp, ikke få panikk!
Det er et sugerør her.
Det krever tilsynelatende bare én utpust.
Én magisk utpust.
De får denne dritten til å se så lett ut. Bare…
"Det går bra, alle sammen, det går bra."
Bitch, har du noen gang prøvd å blåse opp
noe manuelt i hele ditt liv?
Jeg holdt bassengfesten til nevøen min.
Jeg døde nesten da jeg blåste opp flytegreiene hans.
Du forteller meg midt i en krasjlanding at vi vil være som…
Død.
Ikke bekymre deg, det er et andre og tredje lag med beskyttelse, ok.
Det er litt flimrende lys, ok.
Det er ikke engang et lys. Det er et reflekterende lys
på størrelse med en krone, jeg kødder ikke.
På størrelse med en krone og en fløyte. Greit.
I de enorme, ekko-aktige, reflekterende havene på jorden,
dette er hvordan vi skal finne deg.
"Jeg er her."
"Dere har ikke funnet Malaysia-flyet."
"En hel jumbojet, bitch."
Du kommer til å finne ræva mi, bare flytende rundt.
"Jeg er her."
Du har nettopp fortalt alle havets rovdyr nøyaktig hvor du befinner deg.
Du er død. BeTizik er det jeg sier.
Faen!
Første gang, for første gang jeg har følt det slik i livet mitt.
Jeg er en flyktning som kom til Amerika, jeg er en amerikansk statsborger nå.
Men dere vet, for første gang
alle som gjorde narr av Texas i California
midt under pandemien,
"Å, vi må til Texas." Ja?
"Dere må komme hit?" For første gang følte jeg det slik,
"Dra tilbake til der du kom fra, din jævel."
"Du ødelegger eiendommen vår."
"Gå hjem igjen." Det er slik jeg føler det.
Jeg sa: "Jeg forstår hvorfor de gjør det. Det føltes litt bra. Det føltes bra."
Jeg er en arabisk-amerikaner. Det er det jeg er.
Gjorde det ikke. Jepp.
Palestinsk-arabisk-amerikansk. Dette er…
Hør her.
Takk.
Ok, la oss starte den festen. La oss gjøre det.
Her er greia. Jeg gjør det ikke for applaus.
Jeg gjorde det bare for å fortelle dere at det er slik dere identifiserer dere.
Jeg er en arabisk-amerikaner. Det er slik det fungerer her i Amerika.
Hvis du ikke er hvit,
du har noe før amerikansk.
Med mindre når jeg kjøper en pistol. Det er den eneste gangen.
Når du kjøper en pistol i Texas, er det første spørsmålet:
"Er du latinamerikansk?"
Super rasistisk. "Nei."
Neste, "Er du afroamerikansk?" "Nei."
Og så er det ingen arabisk-amerikaner.
Jeg var som, samma det, "Jeg er hvit som faen i dag."
"Gi meg den dobbeltløpete, kaliber 12 hagla, baby."
Men alle de andre gangene,
alle de andre gangene er jeg arabisk-amerikansk.
Du er ikke hvit i Amerika, du har noe før amerikansk.
Det er slik det fungerer.
Det er bare sånn det er. Greit.
Med mindre du er hvit. Du er bare hvit.
Alle andre, noe rett før amerikansk.
Til og med innfødte. Innfødte er innfødte.
Innfødte amerikanere. Vi må identifisere oss
de innfødte amerikanerne.
Afroamerikanere. De fleste av mine svarte venner har aldri vært i Afrika.
Ikke desto mindre er de afroamerikanere uansett.
Meksikansk-amerikanere, asiatiske amerikanere og så videre.
Med mindre du er hvit.
Hvis du er hvit, har du nettopp spiret fra kornåkrene i Ohio.
Og du har spredt deg over dette flotte landet.
Om det ikke er St. Paddys dag, da er du som,
"Å, søren, oldefaren min var kvart irsk."
Det er det jeg er, en arabisk-amerikaner. Og jeg må si,
som arabisk-amerikaner
syns jeg det er veldig fascinerende å se kulturen vår
spre seg over hele Vesten.
Virkelig fascinerende. Det er det.
Det er virkelig kult.
Som, hvis du ikke vet hva en hookah er,
er du kulturelt uvitende.
Og hvis du ikke vet hva en hookah er.
"Vet du ikke hva en hookah er, Denise? Hvor har du vært?"
"Det er som denne bongen, men det er det ikke. Det er som…
så utsmykket og den har
alle disse forskjellige tobakkssmakene. Og så
er det dette røret som kommer ut. Og du bare…"
"Blås det ut. Vi kan få to rør
og vi kan brrr sammen, Denise. Herregud."
Og så så hvite folk dette. Noe som er utrolig.
Du må gi opp. De destillerte det til et batteri og satte
en patron på toppen av den,
med en mystisk væske som ingen stiller spørsmål ved.
Alle går bare rundt som…
"Det er helt sunt."
"Bror, jeg har aldri sett så mye røyk komme ut av en vannpipe."
"Mye mindre denne lille enheten."
"Du endrer værklima med jevne mellomrom."
"Hva faen er det som skjer?"
"Nei, det er sunt."
"Det kan ikke være, bror. Det er et batteri
koblet til noe metall. Jeg er sikker på at du er ferdig."
"Vennligst slutt å gjøre dette."
Det er den inforeklamen.
Den andre inforeklamen,
noe Redd Foxx faktisk prøvde å spre i Amerika
tidlig på 1970-tallet.
Og jeg vil si at de fleste muslimer som bor i Vesten
lurer alle på hvorfor
ingen vasker rumpa. Jeg skal bare si det.
Det er virkelig rart.
Vennligst vask rumpa.
Det er virkelig rart at bidet ikke er normen, skjønner dere?
Hvorfor er dopapir det første og eneste alternativet?
Det er liksom, det er det. Som blader, dopapir,
babyservietter og vann.
Hvorfor? Hvorfor vi dere gjøre dette?
Det er opplagt. Alle sleiker rumpe.
Ingen vasker rumpe. Det er galskap.
Det er galskap.
Hvis du har dritt på deg, er du som,
"Å, herregud, jeg har dritt." Du ville vasket det av med en gang.
Du er som, "Å, jeg er ok nå."
"Jeg fikk dritten av meg."
Men når du går, er du som: "Jeg har det bra." Og du bare går…
Fetteren min kom på besøk hjemmefra.
Og han sa: "Hei, jeg vil prøve et femstjerners hotell." Jeg sier: "Bror,
selvfølgelig. Kos deg."
Og han gjør det. Og jeg sa: "Hei, mann, jeg skal hente deg
ved middagstid på kjøpesenteret. Neste dag." Han sa: "Ok."
Og jeg hentet ham dagen etter
og jeg ser ham. Han hadde dette virkelig opprørte ansiktsuttrykket.
Jeg er som, "Hva skjer, bror?"
Han var slik. Jeg tenkte: "Hva er det som skjer, bror?"
Han var som "Allah Yoqrifhem" .
"Allah Yoqrifhem" .
Jeg sa: "Bror, du kan ikke rope Allah midt i et kjøpesenter"
"Hva gjør du?"
"Slapp av."
"Hva er problemet?" Han sier: "De har ikke bidet."
"De har ikke bidet. Femstjerners hotell!"
"Ikke en stjerne, to stjerner, tre stjerner, fire stjerner,
femstjerners hotell! Ikke bidet."
"Hver gang jeg går på do, må jeg ta en dusj."
"Jeg har tatt fem dusjer i dag, Mo."
"Jeg er mer bekymret for fordøyelseskanalen din, bror."
"Fem ganger før middag. Hva gjør du?"
"Slutt å spise på IHOP, ok."
Min venn Nick kom bort.
Jeg oppgraderte alle toalettene mine etter min første Netflix-spesial.
De japanske toalettene.
Og min venn Nick går inn på badet.
Han går rett ut igjen. Han er som, "Hei, Mo,
hvorfor har toalettet ditt en fjernkontroll?"
Jeg tenkte: "Å, fordi den har et innebygd bidet og hårføner."
Han sa: "Hva en bidet?"
Jeg tenkte: "Du vet ikke hva en bidet er?" Han sa "Nei."
Jeg tenkte: "Herregud, jeg sviktet deg."
Jeg var som…
Jeg tenkte: "En bidet er,
når du først bu-bu,
den spruter vann opp rundt rumpa og vasker rumpa."
Svaret hans til meg var: "Æsj."
Jeg var som, "Æsj?"
Jeg er som, "Nick, du er "Æsj" i denne ligningen, bror."
Gå inn og vask rumpa.
Han var der inne i omtrent 20 minutter, mann.
Han kom ut som om han var døpt. Han var liksom…
Han hadde en sprett i steget. En ny selvtillit jeg aldri hadde sett før.
Andre inforeklamen.
Den tredje
starter med et spørsmål.
Tenk deg at det er andre verdenskrig. Ok?
Veldig viktig. Tenk deg at det er andre verdenskrig i Amerika.
Og jeg går rundt i USA som, "Hei,
vil du prøve noe av denne sushien?"
De ville si: "Å, hva er sushi?" Du ville være som,
"Sushi er en japansk rett."
De ville vært som "japanere!"
"Få denne jævla jap-maten ut av ansiktet mitt!"
Sannsynligvis det de ville sagt.
Tenk deg nå at det er 12. september
2001
og jeg går rundt i USA som, "Hei,
vil du prøve noe av denne hummusen?"
De ville si: "Å, hva er hummus?"
Jeg er som, "Å, hummus er en veldig arabisk rett."
De ville vært som "arabiske!"
"Få denne jævla sand-nigger- al-Qaida-maten ut av ansiktet mitt!"
Det er nok det de ville sagt.
Her er en veldig viktig avklaring,
måten du sier det på er "hummus". Det er en "h". Det er en "ha". Greit.
Jøder, det er ikke chummus. Ok?
Det er ikke chummus. Det er ikke chummus.
"Ghe" er en annen bokstav i alfabetet vårt. Ok?
På vårt språk er "Ghe" en helt annen bokstav.
Dere har ikke "ghe" på språket ditt. Så det er åpenbart ikke deres.
Trekk dere tilbake. Det er vår hummus.
Trekk dere tilbake.
Det er hva det er. Greit.
Og nå er hummus overalt.
"Å, jeg vil ha hummus."
Hummus, dritthummus overalt.
Jævla kaffebarer har hummus.
Seven Elevens har hummus.
Hver bensinstasjon, hummus, hummus, hummus.
Jeg var på et fly og flyvertinnen kommer bort,
"Vil du ha en lett matbit?"
Jeg så på den. Jeg tenkte: "Hva faen er dette?"
Hun er som, "Dette er hummus." Jeg sa: "Nei, det er det ikke."
Det er denne lille jusbokssituasjonen.
Du river av et lite hjørne og du får et lite potetgull som dette.
Og du presser den ut.
Bare metaforisk driter på hele slekten min.
"Faen ta historien din." Det er slik det føles.
"Faen ta bestemoren din med hver eneste dritt
av hummus som kommer ut av denne greia."
Det er ikke hummus.
Jeg dro til Trader Joe's og de har disse prøvene som,
"Hei, vil du prøve litt av denne sjokoladehummusen?"
Jeg tenkte: "Hva faen? Det er sjokoladehummus."
Og så besvimte jeg som å bygning sju. Jeg besvimte bare.
Vi må snakke om det på et tidspunkt.
Gikk til denne sørafrikanske
fine restauranten da vi filmet filmen i Atlanta.
Og servitøren kommer bort og han sier: "Du, bror,
vi har litt rødbønnehummus her."
Jeg tenkte: "Hva faen sa du akkurat?"
Han sier: "Vi har litt rødbønnehummus her."
Jeg tenkte: "Bror, er det kikerter i denne?"
Han sier: "Nei, bror, det er rødbønnehummus."
Jeg tenkte: "Tispe, hummus betyr kikerter!"
Dette er stekte bønner, hund.
Frijoles refritos homie.
"Pusher du meksikansk mat nå?"
"Som hummus? Få vekk denne dritten!"
Hummus er veldig enkelt.
Det er fire ingredienser, noen ganger fem. Det er alt det er.
Du får kikertene dine, tahinipasta,
sitronsaft, salt, noen ganger hvitløk. Ok?
Du tar frem foodprosessoren din.
Det er som et lite naturfagseksperiment.
Legg alt inn der, du er som…
"Nei, nei, nei, det er ikke nok. Mer tahinipasta."
Du er som, "Nei, nei, nei, mer sitronsaft."
Du er som, "Fan, alt er sitronsaft." Mer kikerter, mer tahinipasta.
Du er som, "Faen, alt er tahinipasta igjen."
"Mer sitronsaft."
Som, "Faen, alt er sitronsaft, trenger salt."
"Kikerter og tahinipasta."
Du er som, "Fan, mer tahinipasta."
Du er som, "Å, det er perfekt."
Nå har du 10 kilo hummus.
Hei.
Dette er veldig viktig.
Du øser ut hummusen og legger den i en bolle.
Greit. Du legger hummusen i en bolle!
Du legger den ikke på en flat tallerken.
Ingen vet hvordan man skal dyppe
på en flat tallerken, bror.
Du har racerbanemerker overalt.
Du har hummus over sidene.
Fullstendig kaos.
Du trenger en bolle for å hjelpe deg med skuffe-situasjonen. Ok?
Nå er vi ikke ferdige ennå. Du har den skålen med hummus
og du lager et lite krater i midten.
Ta noen ferske kikerter, du legger dem i midten for tekstur. Ok.
Og så tar du litt olivenolje. Ikke den klare gule dritten.
Litt dyp grønn olivenolje.
"Å, hva skal jeg med det?"
"Skal jeg bare drysse, litt garnityr?"
"Nei, hore. Du snur den
og du holder den. Ok?"
"En Mississippi, to, tre, fire."
"Hvis du syns det er for mye, er det ikke nok. Fortsett."
Ok?
Jeg liker å avslutte det med litt sitronsaft.
Og noen terninger med jalapenos.
Og jeg setter dem i hvert hjørne sånn.
Nå hvis jeg serverer deg
denne ekstremt autentiske palestinske hummusen
og du tar en gulrot,
skal jeg ta deg i ræva, ok.
"Jeg vil bare prøve det. Og jeg passer karbohydratene mine."
"Det er ikke noe for deg, hore. Drit og dra!"
Du trenger litt friskt varmt,
ferskt varmt dampende pitabrød.
Du river av et lite hjørne som dette.
Og du setter det sammen. Og det bare binder seg fordi det er så dampende.
Du lager en perfekt kjegle
og når du dypper. Du dypper slik…
Du dypper mot deg selv.
Du dypper ikke ut!
Du er som, "Å, jeg vil smake på hvordan det er på den siden."
"Bitch, det er den samme hummusen på hver side. Ok."
"Ingen vil ha de stinkende rumpefingrene dine i hummusen sin, ok?"
"Å, men jeg vil smake på det som er på den siden."
"Vet du hva, jeg skal sette en vegg midt i hummusen."
"Sette en vegg her."
Greit. Den siden er hummus.
Denne siden er hummus.
Jeg var på utkikk etter en løsning med én bolle.
Men du vil ikke dele, så BeTizik er det jeg sier.
Tusen takk, Houston. Jeg elsker dere.
Tusen takk.
Mann, jeg elsker dere alle sammen. Sett dere, sett dere.
For en vakker ting. For en vakker sammenkomst.
Jeg tar alt dette veldig, veldig seriøst.
Jeg skal fortelle dere hvorfor
alt er så viktig for meg.
Det tok meg 20 år å få statsborgerskap.
Det snakkes om i min første spesial.
Jeg er palestiner
og det var første gang jeg faktisk kunne reise tilbake til Palestina.
For du får ikke lov,
du får ikke lov til å dra tilbake, selv om
mor er født der, min oldemor er født der.
Min bestemor, min oldemor…
Vi har tusen års historie der.
Kan fortsatt ikke dra dit
til du får ditt amerikanske pass. Og det er fortsatt et hinder
når du kommer dit, vet du.
Når du først kommer dit, som:
"Hvor er du fra?"
"Bitch, hvor er du fra?"
Og hun sa: "Usbekistan."
Det er tøft.
Det er en vanskelig ting.
Du tenker alltid på å dra hjem.
Mammaen din snakker om det. Du ser
familien min hjemme. Og du vil treffe den.
Ikke misforstå.
Selv om jeg sier "hjem" er dette hjemmet mitt også.
Dette er mitt hus.
Faren min er gravlagt her.
Skjønner?
Så vi dro.
For første gang dro jeg til Burin,
en liten landsby nær Nablus
der familien min er fra.
Det var vakkert. Jeg fikk treffe tantene mine.
Utrolig, tilberede festmåltider.
Denne ble ikke til ved et uhell.
Litt hjemmelaget mat. Ikke sant?
Sitter der med tantene mine og ser ut over landskapet,
tenker på mine forfedre, tenker på faren min,
tenker på historien min.
Jeg er som, "Wow, jeg trenger å dra til mine besteforeldrenes hus,
som ikke lenger er blant oss."
Jeg tenkte: "Jeg må hjem til besteforeldrene mine."
"Jeg må se hvor moren min ble født."
"Jeg må se dette, vær så snill å ta meg dit."
Så de tar meg dit. Og jeg bare sitter og selvfølgelig
gråt jeg av glede og lykke.
Så mye som skjer
og vi går opp på taket. Jeg ser meg rundt.
Jeg er som å puste inn luften og suge det hele opp. Jeg er som "Ah."
Og jeg ser disse Murene.
Disse murene overalt og det er trist.
Det er trist og forhåpentligvis kan vi komme forbi dette en gang.
Men jeg ser ut i landsbyen. Jeg er fokusert på landsbyen.
Og jeg ser denne moskeen midt i landsbyen.
Og jeg ser på fetteren min.
Jeg tenkte: "Hvor lenge har den moskeen vært der?" Han er som,
"Hundrevis av år. Som, den har vært der i et hett minutt, bror."
Jeg tenkte: "Jeg må gå og be der."
"Jeg må gå og be der. Jeg er sikker
på at far ba der. Bestefar."
"Min oldefar. Jeg må gå og be der."
Han sa: "La oss gå."
Så vi går. Og jeg ba der. Jeg mediterte.
Jeg tenkte: "Wow, for en vakker ting å oppleve dette. Dette er fantastisk."
Og så disse, som fem andre karer
så opp på klokken og de sa: "Hei, mann,
det er tid for Maghrib -bønner." "Hva?"
Han var som: "Ja, gå og rop inn til bønn nå."
"Bror, jeg vil ikke rope inn til bønn. Jeg kom akkurat, bror."
De sa: "Men du har skjegget." Jeg sier: "Ikke du også, bror."
"Jeg er bare feit. Jeg vil ikke at alle skal se haken. Skjønner dere?"
Så sier han: "Nei, du må gjøre rope inn til bønn."
"Tiden er nå og du må rope inn til bønn."
"Bror, jeg roper ikke inn til bønn."
Og de sier: "Du må rope inn til bønn."
Og de sier: "Kan du ikek rope inn til bønn?"
Jeg tenkte: "Ja, selvfølgelig kan jeg rope inn til bønn."
Men jeg måtte gå og snakke i den mikrofonen.
En bitte liten mikrofon.
"For hele landsbyen, bror?"
"Jeg opptrer foran tusenvis av mennesker,
men dette er mye stress, bror. Redd for å gjøre feil."
"Det er religiøse implikasjoner av denne situasjonen."
Og de sa: "Nei, du må gjøre det."
Jeg sa: "Ok, jeg skal gjøre det!"
Og jeg går opp
og jeg sa: "Fetter, stå hos meg for jeg er nervøs.
Pass på at jeg ikke tabber meg ut."
Så jeg roper inn til bønn.
Gjennom hele landsbyen.
Og jeg er overveldet. Jeg tenkte: "Herregud, dette er fantastisk."
"Hva er dette som er skrevet for meg?"
"Jeg kan ikke tro at dette skjedde."
Mens jeg tenker dette, kommer en mann
og krasjer rett inn i moskeen.
"Hvem ropte inn til bønn?" Som dette.
Og alle tyster på meg.
"Denne fyren. Denne fyren ropte inn til bønn."
"Denne fyren ropte inn til bønn."
Jeg tenkte: "Glemmer dere ikke
at dere tvang meg til å rope inn til bønn!"
Han sa: "Hvorfor gjorde du det?"
"Jeg sa nettopp at de tvang meg til å rope inn til bønn."
Han sier: "Vel, du gjorde det bare ti minutter for tidlig, bror."
"Du gjorde det ti minutter for tidlig."
Jeg tenkte: "Den klokken blinker mann. Den sier at tiden er inne."
Han sier: "Den klokken går ti minutter for fort."
Jeg sa: "Det visste jeg ikke.
Det er en digital klokke. Trykk på de små knappene
og det fikser det. Ok?"
"Vil du at jeg skal gjøre det?"
Og han sier: "Vent, vent, vent, vent."
"Jeg har vært i landsbyen hele livet."
"Jeg kjenner alle i landsbyen."
"Hvem er du? Jeg har aldri sett deg før."
"Hvem var faren din?"
Jeg forteller ham hvem faren min er.
Han sier: "Å, herregud."
Han sier: "Herregud."
"Er faren din Mustafa?"
Jeg sa: "Ja, faren min er Mustafa."
Han sier: "Vet du hvem som installerte lydsystemet i denne moskeen?"
"Faren din gjorde det."
Det var virkelig noe av det vakreste
jeg har opplevd.
Og jeg måtte fortelle denne historien.
Fordi bare fordi jeg er palestiner
og jeg er nødt til å bo der jeg er,
det er ikke hva det er. Houston
er byen som oppdro meg.
Og nå er Netflix firmaet som betaler meg.
Jeg elsker dere.
Tusen takk, Houston, jeg elsker dere.
DEDIKERT TIL MUSTAFA AMER 1938-1995
16. september 2021,
ville Mohammed Mo Amer bli anerkjent for sitt arbeid
som fortsetter å inspirere, oppmuntre og selvfølgelig
få folk til å le, mens de gir
spesielt unik og verdifull oppmuntring
til arabisk-amerikanere og andre artister
fra underrepresenterte minoritetsmiljøer.
Derfor…
Derfor vil jeg, Sylvester Turner,
ordfører i byen Houston,
med stolthet erklære denne dagen
16. september 2021,
som Mohammed Mo Amer Day i byen Houston.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad