Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Znate li onaj trenutak kad vam se dogodi nešto što vam zauvijek promijeni život?
Nešto što ne možete objasniti ni za to se pripremiti.
Sve je isto kao i bilo kojeg popodneva kad se opuštate uz piće,
no odjednom osjetite iskru.
Susretnete nečiji pogled i u trenutku vam
srce počne luđački lupati, a tijelom vam prolaze žmarci i leptirići…
Čini vam se da vam je život bio putovanje koje vas je vodilo upravo do tog trenutka.
Kao da su se svemir i sudbina odjednom uskladili.
I iznenada
ne prepoznajete sebe i riječima ne možete iskazati što se događa.
Ali ipak ste prisutni.
Sve se čini toliko nevjerojatnim
da ga pojebete u autu u stilu Titanica.
I na sekundu zaboravite da ste u braku 15 godina
i da vam suprug sjedi do vas.
No onda ga pogledate
i shvatite da vam očima svlači prijateljicu.
Da se osjeća isto kao i vi.
I umjesto da budete ljubomorni, shvatite da uživate u tome.
I tako dopustite tom osjećaju da vam preuzme tijelo
i um
jer bez obzira na to koliko se trudili,
više ne možete odoljeti.
No odjednom pogledate oko sebe i zapitate se:
„Koji mi se kurac događa u glavi?”
- Da vam natočim? - Da.
E pa to je upravo taj trenutak
u kojem neki odluče provesti prvu noć
u mom klubu.
Svidjet će ti se moj rođak. Nikad ne znaš što te čeka.
Možeš početi na pivi ujutro
i završiti u Benidormu.
Je li to on?
Rođo!
- Hotel vam je tu blizu. - U redu.
Kako si? Zdravo.
Zdravo.
Sranje!
Javi se.
Telefon, Liana. Zvoni.
Da?
- Liana, nema mi prstena. - Alba?
- Da? - Liana!
Moj zaručnički prsten. Nema ga!
Valjda sam ga izgubila sinoć…
Gdje smo bile?
Hoćeš li da ti plešem?
Pogledaj ovo dupe.
RAZMJENA PARTNERA
Što ti je draže? Pizza…
Ili kobasica?
- Pozdrav! - Kako ste?
- Izgledaš sjajno, kujo. - I ti.
- Nervozan? Nisi, je l' da? - Usrao sam se.
- Zašto? - Nešto je primijetila.
- Ma daj, obožavat će te. - Aha.
- Nemoj da djeluje namješteno. - Ne.
- Nemoj da ti izleti, najebali smo. - Znam.
- Dobro? - Dobro.
Stavi to u ladicu.
- Što je to? - Tablete.
- Čemu služe? - Za poslije.
Zašto vas dvojica šapućete? Gladna sam.
Što se događa? Evo nas.
Vidiš li kako se slažu?
Večeras nas sve čeka jebačina.
- To! - Idemo.
Hvala.
Tu smo.
- Nervozna si? - Usrala sam se.
I ja.
- Slušaj, ljubavi… - Što je?
Slušaj me.
Ako ne želiš, možemo otići.
Oboje moramo biti sigurni.
- Sigurna si? - Najsigurnija.
- Kakvo je ovo mjesto? - Pojma nemam.
Na netu piše da je privatni klub.
„Club Paradiso“. Bile smo tu?
- Ničeg se ne sjećam. - Ni ja.
- Dobra večer. - Dobra večer.
Dobro došli u Club Paradiso.
Prvi put ste ovdje?
- Da, došli smo vidjeti kako je. - Da.
- Jedva čekamo. - Sjajno, tako treba.
Još je malo rano, pa nije puno.
Tako je možda i bolje, da budemo sigurni.
Najvažnije je da osjećaje ostavite kod kuće.
- Naravno. - Ovamo ste došli uživati.
Uživati.
Pokazat ću vam kako sve funkcionira.
- Da. - Dobro.
- Dobra večer. Vaš kaput? - Da.
Hvala.
Ovo je bar, savršeno mjesto za početak.
Najbolje mjesto za upoznavanje ljudi
da biste vidjeli sviđa li vam se neki par.
No samo polako, u redu?
Ne morate činiti ništa što ne želite.
A ako nam se neki par svidi?
Najlakše bi bilo da im priđete,
porazgovarate i popijete piće s njima.
- A ako nam ne odgovaraju? - Ne je ne.
To je jedino pravilo u klubu.
Bude li orgija i svega?
- Što? - Svaki dan.
- Svaki dan? - Da.
Ljubavi, svaki dan?
Da, čuo sam.
Nekako se čudno osjećam.
A što je ondje?
Stepenice koje vode u prizemlje.
Ali ne želite da vam otkrijem sve tajne, zar ne?
Hvala vam.
Moj Bože, ljubavi.
- Paco, nemoj zaspati. - Živni!
Dolazim!
- Samo… - Vrlo je ponosan.
Čovjek koji se izuzetno ponosi svojim radom.
Moraš paziti na njega.
Dušo.
Znaš li na što me podsjetilo ovo piće?
- Na što? - Na…
- Na dan kad smo išli kampirati. - Prije više od 20 godina.
Sjećaš li se kampa koji smo Claudia i ja vodili?
S nama je bila još jedna voditeljica, Gabriela.
Bila je iz Valencije i pravila valencijske koktele.
Uglavnom, jedne smo se večeri pijani vraćali s tuluma koji je organizirala.
Došli smo do šatora,
otvorili ga
i ugledali je potpuno golu u našoj vreći za spavanje.
I sva se usplahirila: „Joj!”
Što je rekla, ljubavi?
Rekla je: „U pogrešnom sam šatoru.”
Da, ali pritom si je milovala sisu.
- Ozbiljno? - Ma nije si milovala sisu.
Milovala si je sisu. Vidio sam. Ovako…
Kako to da to dosad nismo čuli?
I što se dogodilo?
- Rekli smo joj „da”. - Ma daj.
Da, da je u pogrešnom šatoru.
- I? - I onda je otišla.
Bili smo mladi,
nismo ni pomislili da je cura htjela nešto s nama.
- Alberto, najiskrenije, razočaran sam. - Oprosti.
Kako si mogao propustiti takvu priliku?
Vidiš? Ima stvari koje moraš učiniti.
Što?
Ne znam što bi ti učinio, dragi.
Moram li te podsjetiti na izlet na kraju školske godine?
Nije vjerovao nekim curama iz Meksika jer je mislio da će ga oteti.
Ne…
Dosta, dobro je, to je bio Paco iz prošlosti.
Paco je sada posve drukčiji. Živjeli!
Za Gabrielu i prilike koje se ne smiju propustiti.
U redu.
Bila je pametna ta Gabriela.
Oboje ste bili vrlo seksi. Još ste.
Ti si ta koja je seksi, Marta.
Naravno, draga. Seksi si! Komad!
A i ti, Claudia. Bogami, i ti.
Što to radiš?
- Poslao si mi poljubac. - Ne znam, omaknulo mi se.
Pitam se…
što biste učinili da se Gabriela sad pojavi?
- Istina. - Što bi učinio?
Dobro pitanje. A ti?
Vjerojatno se uvukla u šator zbog glasina o Albertu.
Ili onih o tebi, Claudia.
- Kakve su to glasine o Albertu? - Reputacija, dragi.
- Što drugo? - Legenda je istinita.
Ne, stani malo.
Znao sam da je Alberto malo…
- Ali legenda? - Ne, slušaj.
- Nije samo legenda, ogromna legenda. - Ne, pretjeruju.
Paco, u ovome nema dovoljno džina. Daj!
- Molim te. - Dobro.
Ne štedi na piću.
Pablo, ovo je John. Iz Sydneyja je.
Bog, Johne.
A ovo je Hans.
Već sam joj rekao da sam vam jako zahvalan.
To sa sajmom bilo je iznenadno i…
Nadam se da ti se soba sviđa. Najveća je.
- To je… - Da.
I što, Pablo? Što još?
Što je s New Yorkom? Fenomenalan stan, potkrovlje.
Da, nije loš.
Ali razmišljam o preseljenju.
- Umoran sam od susjeda. - Babetine koje se stalno žale?
Hej, tvoja rođakinja razgovara s tobom.
Ne. Studenti koji po cijele dane tulumare.
Kvragu.
Mladi danas ne poštuju starije.
- Pa pridruži im se, stvoren si za tulume. - Bio sam, ali sad…
Ljudi rade. Kad se vrate doma, samo žele spavati.
Samo želiš spavati?
Makni to već jednom.
Ovo? Zaboravio sam, hoću.
Pablo.
Kad smo već kod spavanja, s kim spavaš?
- Imaš li neku? Reci mi. - Ne, nemam nikog.
Ne vjerujem ti. Na selu si ih izluđivao.
- Na selu. - Sjećaš li se Susane?
To je bilo prije tisuću godina.
Susana Ponoćka?
- Što si rekla? - Ništa.
- Kako to misliš „ništa”? - Glupost.
- Clara, reci mu. - Ma glupo je.
Reci, što je to s ponoćkom?
Zvala sam je Susana Ponoćka jer bi u ponoć
kroz prozor ulazila u tvoju sobu.
A ona bi se dirala
dok ste ti i Susana…
Moja bi se prijateljica strašno napalila.
- Rekla si meni, reci i njemu. - On to već zna.
- Ne znam. - Kako to misliš?
- Glasno sam stenjala da me možeš čuti. - Molim? Nisam znao.
- Ne pravi se lud. - Nisam znao. U čemu je problem?
Tad je izgubio nevinost, zar ne?
Začepit ću.
- Steve. Moram se javiti. Mogu li? - Da.
Da, zove se Steve…
Pozdravi ga.
Drukčije sam ga zamišljala.
Ne znam što mu je. Čudno se ponaša.
- Naravno. - Dobro.
Poslat ću ti ugovor.
S kineskim se klijentima sastaješ u 3 h zbog vremenske razlike.
Nemoj zaboraviti.
Još si na liniji?
- Oprosti. - Sve pet.
Pablo, da odemo na piće?
- Bojim se da imam sastanak… - Sastanak?
Zašto?
Jer nam dolaze neki prijatelji i bit će mrdanja!
Ne, stvarno. Imam sastanak.
Nema šanse! Mi o vuku… Dolazim!
- Slušaj. - U redu je! Jedno piće i doma.
- Jedno? - Jedno i to je to.
Mislim da to…
Dok čekamo. Možemo ići u bar gdje radim.
Ne idem u bar.
- Jedno i to je to. - Ne, ne mogu.
Otkad se nismo vidjeli?
- Clara. - Pablo.
Molim te.
Jedno.
Jedno i to je to.
- Ne bih trebao… - Sjajno! Dođi, idem se presvući.
- Požuri, molim te. - Dobro.
- Boli me koljeno. - Koljeno?
- Da. - Kako to?
Ne znam, ničeg se ne sjećam.
Kako sam mogla tako zabrljati dan prije vjenčanja?
- Napile smo se. - Umukni.
Koje sranje, stara.
Ne brini. Na kraju će sve biti samo priča o pijanstvu.
Ulazimo i uzimamo prsten kao da se ništa nije dogodilo.
- Vas dvije, izlazite. - Molim?
Kako se usuđujete doći nakon nereda koji ste jučer napravile?
- Što smo napravile? - Šališ se?
- Ne. - Da pozovem zaštitare?
Ne, pričekajte.
A ako vam ponudim… ovo?
- Podmićuješ me? - Da.
- S pet eura? - S vama nije lako pregovarati.
Ne znam kako ste dospjele ovamo, ali ulaz u klub stoji 50 eura.
Kao da je Ritz, ha?
Liana, molim te.
Ne, nemojte!
Pazi, luda sam!
Molim vas.
Sutra se udajem i izgubila sam prsten. Mora biti ovdje.
Što god smo sinoć učinile…
- Žao nam je. - Oprostite.
- Ali ne sjećamo se ničega. - Ničega.
- I ja trebam taj prsten. - Treba ga.
- Trebaš taj prsten. - Da.
- Ne želiš ništa drugo?
Da. Ne.
Odvest ću vas na bazen.
Tu ste se prilično zadržale.
A onda vas više u životu ne želim vidjeti.
- U životu. - U redu.
Hvala vam.
Razbit ću ti lubanju. Zapamtila sam ti facu.
I luda sam ko struja.
Hej!
- Ja bih Seks na plaži. - A ne limunadu?
Pa inače naručuješ limunadu.
- Zdravo. - Kako ste?
Dobro.
- Hoćete li mi napraviti Seks na plaži? - Nije vam draži na šanku?
Zašto na plaži, kad ga možete dobiti ovdje?
- Dobra fora. - Što je rekao?
- Ništa. Što piješ? - Izvolite, gospodine.
Najobičniju rum-kolu.
Majko moja, pogledaj ovog konobara.
Uzbuđena si, zar ne?
Zar nismo došli zbog toga?
Da, ali imam osjećaj da bi pojebala bilo koga.
Ne, ne bilo koga.
- Želim to učiniti s tobom, no ti ne želiš. - Evo je.
Nemoj ti meni „evo je”, ljubavi.
Zašto si me onda doveo ovamo?
Idem zapaliti.
Jaime!
Rum. Čisti.
Koje sobe imate?
Što tražiš?
Imamo sobe s krevetima, bazenima,
labirintima,
sado-mazo, no to nije tvoj stil.
Blažena rupa?
- Može. - Samo ravno dolje.
- Hajde. - Dolazim.
- Ovdje? - Da, ali ovo je stražnji ulaz.
Što se dogodilo? Strah te je?
Ne znam. Treba li me biti?
Ne od mene, ne.
- Bog, Steve. - Pablo.
Što je ovo, nešto kao soba za bijeg?
Ozbiljno, što ste sinoć pile?
Ovo je klub za svingere.
I jako cijenimo diskreciju.
Što s vama sinoć nije bio slučaj.
Radije se ne bih sjetila.
- Bog! - Večeras radiš?
Ne, svratila sam na piće.
Izgleda umišljeno, ne paše ti.
Ne brini se, Steve. Tu sam. Što god ti zatreba, samo zovi.
Daj, prekini.
Da. Da, naravno.
Naravno. Dobro.
Da, u redu.
Bog, pozdrav.
Treba zakonom zabraniti ovakvu ljepotu.
A tebe treba uhititi koliko si seksi.
- Otkud ti ovdje? - S rođakom sam.
- Dobra večer. - Zdravo.
Onaj slavni rođak?
- Izgleda kao pravi partijaner. - Umukni.
- Sinoć je bilo svega, zar ne? - Neke su cure slavile djevojačku.
Uvijek propustim najbolje.
Pablo, što piješ? Džin-tonik?
Radije bih mineralnu.
- Da, naravno. - Hej, a ovaj tip?
- Što? - On ti je dečko?
Tko, Iván? Ma kakvi.
- Pita jesmo li se jebali. - Ne.
Da.
- Zdravo. - Zdravo.
Zdravo.
- Prvi put ste ovdje? - Da.
Želite li razgledati?
- Razgledati. - Razgledati.
- Ne. - Samo…
Mog supruga napali…
Pali ga kad gleda.
- Da. - Svakom svoje.
Da. Bit ćemo tu.
Idemo.
Dirala me.
- I? - Sviđa li ti se?
Bar, sviđa li ti se?
Da, prilično je moderan, zar ne?
Ne bi vjerovala što sve imaju dolje.
Mogu li se napiti?
Tako sam… dehidrirana.
Dat ćeš joj piće?
- Sjajno. - Ne, zadrži ga.
Ciao.
O čemu se radi? Gdje ti to radiš?
- U klubu za svingere. - Misliš na parove?
- Na plastične figurice. - Clara.
- Da, na parove. - Mogla si me upozoriti.
- Zašto? - Daj, molim te.
Ohladi, nitko neće ništa učiniti.
Opusti se. Možeš probati što god želiš.
- Svidjela bi ti se Mračna soba. - Mogu probati što god želim?
Misliš li da smo u sladoledarnici?
Čovječe, ne izazivaj me.
- Imamo Häagen-Dazs. - Nije smiješno.
- Jest. - Nije.
Uživaj malo.
Nekad si radio što si htio bez objašnjenja.
Možda više ne želim biti takav.
Pa što onda želiš raditi, što god kaže Steven?
Steve.
"Steve?" Što je tebi? Gdje je Pablo kojeg sam poznavala?
Bio sam mlad. Ljudi se mijenjaju.
- Nije istina. Ja se nisam promijenila. - Da, baš.
Molim?
- Nema veze. - Kako to misliš?
- Nema veze. - Reci mi.
To nije u redu.
Živiš u usranom studentskom stanu i radiš u rupi.
Možda se jebeš s gostima kad imaš slobodan dan.
To je ono što te ispunjava ponosom?
- Zapravo, da. - Je li? Čestitam.
- Radim što hoću. - Bravo.
Sretna sam. A znaš li zašto?
- Ne. - Jer sam željela biti kao ti.
Žao mi je što sam te razočarao.
- Otišao je na pogrešnu stranu. - Ko ga jebe.
Zaboga.
Oprosti.
Ispričavam se, gdje je izlaz?
Nemam pojma, žao mi je.
Dolje lijevo, ali ostani još malo. Sad je najbolje.
Da, šteta. Hvala.
Možeš li se, molim te, okrenuti malo udesno?
Molim?
Malo ti je kriv i iskreno, nije mi baš lako.
Vjerojatno je do rupe.
Da, kriva je rupa. Sad je previše, 10 stupnjeva manje.
- Je li bolje? - Puno bolje.
- Puno je kriv? - Da.
Da, poprilično.
Ali sve pet.
- Je li dobro? - Da, dobro je.
Izvrsno.
Nikad ne znaš što je s druge strane.
Zato valjda i jest ovako, zar ne?
Zamisli da ti umjesto mene puši Ryan Gosling.
Pušenje mi je dovoljno.
Ne budi dosadan.
Ajmo se nešto dogovoriti.
Pogodiš li jednu stvar o meni, začepit ću i nastaviti s poslom.
Dogovoreno.
Obrijana glava, brada, debeljuškast, poput medvjeda.
- Jesam li pogodio? - Ozbiljno?
Ne mogu vjerovati.
Razvalio si. Ali baš sve. Vidiš li ti mene?
- Ne. - Ako me vidiš, onda varaš.
- Ti si preplanuo… - Stani, nismo se tako dogovorili.
Oprosti ako sam izravan, ali nisam došao razgovarati ili se igrati.
Ne.
Znam zašto si ovdje. Da ti popuše kurac.
Zato i postoji zid.
No nekako je dosadno ako ga rabimo samo ovako.
Čini se da zasad služi svrsi.
Dogovor je dogovor.
Dobro.
Ništa.
Nigdje ne vidim prsten.
Vidi što mi je bilo u džepu.
- Što? - Izgleda li ti poznato?
Što je to?
Vaučer za piće, zar ne?
- Da pitamo u baru? - Da.
Ja se ovog uopće ne sjećam.
A da sam bila ovdje, sigurno bih se sjetila, zar ne?
I ja.
Ma vidi ti to.
Gle tko nam se vratio.
Ovo su najveće kurvine kćeri koje su ikad stupile u klub.
Ono jučer bilo je ludo.
Sjajno je što ste ovdje. Želite li…
- Želite li da sve ponovimo? - Znamo li se?
Jako smiješno, Alba.
Ne možemo se sjetiti što smo sinoć radile.
Ne sjećate se? Ničeg?
Vidjet ćete.
Pogledajte.
Bile ste toliko pijane da ste ga svukle.
Mislile ste da je spasilac i gurnule ste ga u bazen,
a onda ste se bacile na njega i vikale ste: „Pomozi mi!”
Upomoć, utapam se!
U vodu s njim!
Upomoć!
Pogledajte, ovdje je već u nesvijesti. Bilo je brutalno.
Progutao je toliko vode da je završio u bolnici.
- Je li dobro? - Da, ali…
- Proveo je noć u bolnici. - Djevojke.
Kako ste, ljepotice?
Došle ste opet, ha?
- Opet. - Sjajno, opet.
To je sjajno.
Znala sam da ćete se vratiti.
- Što to radiš? - Ali ne tako brzo.
Kažu da se ničeg ne sjećaju.
- Stvarno, Alba? - Što?
Ne sjećaš se…
- Naše avanture pod tušem? - Ne.
Ne sjećam se. Ni ne želim se sjetiti.
Izgubila sam prsten.
Da, užasne smo.
Ne, ti si uspavana, najozbiljnije.
Nego, Alba, je li to onaj prsten dečkove bake?
- Da, zašto? Vidjeli ste ga? - Zvala si ga „okov”.
Nisi prestajala govoriti o vjenčanju
i kako ćeš se morati odreći seksa.
Okov. Kako romantično.
Trebate promijeniti vjenčane zavjete.
Oprostite, ali znate li
je li mi okov bio na ruci kad smo otišle odavde?
- Jest. - Sto posto.
A znate li kamo smo otišle?
Ne, ali htjela si nas pozvati u…
- Apartman. - Da, tako je.
Kartica je zapravo ključ.
Hvala vam.
- Idemo. - Najljepša hvala.
Bilo nam je zadovoljstvo. Vidimo se, zar ne?
Liana?
- Oprostite. - Ciao, vas dvoje.
- Pablo. - Bog, Steve.
- Je li sve u redu? - Pomičemo sastanak.
- Više nije u tri? - Ne, nego za 10 minuta.
Za deset minuta?
Da. Je li ti problem?
Ne, ma kakvi.
Požuri i odmah se spoji.
- Mogu stići. - Jasno?
Primio sam sve dokumente.
- Jebeni ključevi. - Što je bilo?
Ništa.
- To je sve? - Da.
- Hvala ti. - Bravo.
Hvala, Steve. Bog.
Daj, nemoj me jebati.
Hej, gdje je Clara?
Ne želim se miješati, ali pretjerao si.
Je li? Znaš što? Miješaš se.
Možeš li mi reći gdje je? Hvala.
- Otišla je. Nema na čemu. - Kamo?
- Ne znam. - Hej!
Oprosti, malo sam…
Imaš li možda punjač za iPhone?
Nemam.
Halo! Trenutak, molim!
Ima li netko punjač za iPhone?
Stvarno je hitno.
Opusti se, nisi na trgu u svom selu.
- Što si rekao? - Ništa.
Kako ništa?
Tvoja rođakinja kaže da si se napio u selu i pohvatao s nekom djevojkom,
a onda si počeo vikati tražeći kondome jer je stvarno bilo hitno.
- Nije bilo tako. - Ali si završio u buksi.
Da, ali ne zato što sam vikao.
Ne?
Nego zašto?
To je bilo djevojčino prvo ljeto na selu,
a nisam znao da je nećakinja šefa policije.
Clara je na kraju ipak imala pravo u vezi s tobom.
Natoči mi piće.
Ali je li stvarno hitno?
Ovaj put jest.
Ovo je plamen istine i strasti.
Mora ići u krug, ali ne smije se ugasiti.
Kome god se ugasi, odgovara na pitanje „istina ili izazov”.
Ako netko ne želi učiniti što mu se kaže
ili iskreno odgovoriti na pitanje,
mora platiti.
Plaća se jednim odjevnim predmetom.
Plamen mora gorjeti.
Ne smije se ugasiti.
- Hej… - Na redu si.
Ne, ovo se ne računa.
- Ali, sviđa li vam se igra? - Da, zapravo.
- Hoćemo li igrati? - Čini se zabavnom.
- Naravno. - Hajdemo!
- Paco, počni. - Dobro.
Pita onaj tko je upali.
- U redu. - Može?
Evo…
Kakav plamen.
Istina ili izazov?
- Izazov. - Izazov.
Da, ja pitam.
- Takni… - Što?
…Martine grudi.
Ti si bolestan.
On to ozbiljno?
Stvarno želiš da to učinim?
Ili to ili jedan odjevni predmet, što god želiš.
Ali daj to malo bolje, osjeti ih, ne pipaj je kao da si ginekolog.
Dođi.
- Definitivno je bolja od mog ginekologa. - Da.
- Ti si na redu. - Ne, pusti mene.
Ne, neću.
Šibice su slučajno bile u kući.
Ja sam ovo izmislio i ja ću.
Samo sekundu, Paco.
Evo je.
Ne boj se.
- Dušo! - Ovo je namješteno.
Istina ili izazov?
- Istina. - Dobro. Istina.
Istina.
Jesi li ikad razmišljala o tome da to učiniš
s nekim drugim, naprimjer s Pacom?
Da… Sa mnom?
Nećeš odgovoriti. Onda, odjevni predmet.
- Evo ga. - Jakna?
Ne. Odjevni predmet, naravno.
To želite? Svlačim se.
Polako, draga.
- Moj top. - Hej!
- To je onda potvrdan odgovor, zar ne? - Ne, ništa nisam rekla.
Potvrdan je. Što je, Paco?
Trebam li biti ljubomoran?
- Hoću li biti ljubomoran? - Onda je ne pitaj takvo što.
Pa, ja bih to isto učinio s Martom.
Kužiš? Ovako…
- Alberto, nije tvoj red. - Hej!
Što to radiš?
Pogledaj kakva ti je košulja.
- Kvragu. - Čovječe.
- Idi se presvući. - Naravno.
- Smjesta. - Djevojke, odmah se vraćamo.
- Paco, čovječe, što ti je? - Ništa.
Nemoj mi sad odustati kao s onim Meksikankama.
Ne zajebavaj me.
Shvaćaš li ti veličinu onoga što će se dogoditi?
Poslije 15 godina s istom ženom, učinit ćemo to s drugom.
- Tako se čini. - Kako to misliš?
Napaljene su. Nemoj odustati.
Ne mogu bez tebe.
- Dobro, neću odustati. - Dobro.
Pod jednim uvjetom.
- Kojim? - Pokaži mi.
- Što da ti pokažem? - A što misliš?
- Legendu. - Paco…
Paco, ne budi glup. Neću ti ga pokazati.
Hoćeš mojoj ženi. Ili ćeš ševiti u mraku?
Paco, molim te, ne budi takav.
Preklinjem te.
Samo su se šalile. Kladim se da su nam isti.
Samo mi ga pokaži.
Paco, neću.
- Nećeš? - Ne.
- Što to radiš? - Čekaj.
Ne mogu vjerovati, Paco.
Moj je ovoliki.
Ozbiljno?
Sam si to tražio.
Stvarno, Paco…
Evo ga.
Ali ovo je neprecizno.
Pogledaj.
Evo… Vidiš?
- Varaš. - Ne varam.
- Jebote, Alberto. - Paco!
- Ogroman je. - Nije, mislim…
- Ne. - Slušaj.
Ti voliš svoju ženu, ja volim svoju. To je samo seks.
- Ne nerviraj se zbog toga. - To i mislim.
Ako joj poslije ne budem dovoljan?
Paco, nije važna veličina penisa.
Važno je samo koliko ti je srce.
Kakva su to sranja o srcu?
Paco, molim te…
Dođi, sjedni.
Svaki put kad nešto dostavim u klub o kojem sam ti govorio…
Da.
Dok ostavljam kutije, gledam i vidim ljude
koji samo uživaju jedni u drugima.
Uživaju u životu do maksimuma. Izgledaju zadovoljno.
To su ljudi koji su nadišli život.
Oni su poput superiornijih ljudskih bića.
Paco, večeras
nam se otvaraju vrata.
Na tebi je da prođeš kroz njih.
Koji kurac rade?
Ne učiniš li to, ne želim biti dramatičan,
protratit ćeš život.
Je li to ono što želiš?
Razmisli o tome.
Djevojke?
Mi moramo preuzeti inicijativu.
- To je to. - Daj.
Ne sviđa ti se nijedan par?
Nije to, samo…
Svi su tako seksi, zar ne?
- Trgnut' ću jednu. - Tako treba.
- Sigurna sam da ćemo se na kraju zabaviti. - Za to možemo ići i u lunapark.
Zamisli da je ovo lunapark s kurcima i vaginama.
Što je to s tobom i vaginama?
- Hajde. - Za ševu!
Majko Božja. Ne okreći se.
Upravo je ušao par iz snova. Majko moja.
Iváne, što ima? Može kao i obično?
Stiže.
- Hajdemo s njima razgovarati. - Čekaj! Belén, ljubavi.
Dušo. O, Bože…
Zdravo.
Slobodno?
- Naravno. - Zdravo.
- Ja sam Belén. - Miguel.
- Bog. - Drago mi je.
- Ovo je Ana. - Ja sam Ana.
- Bog. - Kako si?
- Ovo je Jaime. - Zdravo.
'Večer.
Ana, dvaput ga poljubi, nepristojna si.
Da.
- Kako ste? - Dobro.
- Bog. - Bog.
- Jesi li dobro? - Jesam.
Iváne, još dvije čaše, molim te.
Što je bilo? Zašto si stao?
- Dogovor otpada. - Staješ na pola puta?
Volim stati kad nepristojni frajeri kao ti žele još.
- A što ću ja učiniti? Otići? - Ne znam.
- Koliko kuraca! - Odlaziš?
Nije ovdje.
Oprosti.
Oprosti što prekidam, ali gdje su privatne spavaće sobe?
Ne znam, žao mi je.
Morate kroz labirint
i nakon što prođete sve ležaljke doći ćete do ljubičastog hodnika.
- Sjajno. Hvala ti. - Što to radiš?
Pojebat će te. Što će onda biti s vjenčanjem?
Bog, kako si?
Oprosti,
jesi li možda negdje vidio zaručnički prsten?
- Nisam. - Siguran si?
Stvarno mi je jako važno.
Hej, ti. Jesi li ovdje negdje vidio neki zaručnički prsten?
Zar ne misliš da malo brzaš?
- Već govoriš o braku? - Ne vjerujem u brak.
Ni ja. Ne bih oženio nekog tko mi ne zna ime.
- Nisi mi ga rekao. - Ne.
Nisi pitao.
Kako se zoveš?
Ja sam Victor. A ti?
Ra… Raúl.
Lijepo ime. "Ra… Raúle."
Drago mi je.
I meni.
Victore. Ra-Raúle.
Prsten?
Ne. Žao mi je, lutko. Nije ovdje.
Dobro. Hvala.
Zar nisi htio otići?
- Ovdje ste prvi put? - Da.
Nismo vas prije vidjeli.
- I oduševljeni smo. Zar ne, dušo? - Vidjet ćemo.
- A vi, dolazite li često? - Povremeno.
Oko četiri puta tjedno.
- Četiri? - Ili nijedan.
- Pa… - Ne završimo tu često.
Ali svršimo, draga.
Dolazite li jer se ne jebete kod kuće?
Ako se to događa nama, ne znači da se događa i drugima.
Ima ljudi koji dolaze zbog nedostatka strasti.
- Da. - Ali to nije slučaj s nama.
Zar ne? Sad bih te mogao pojesti.
Daj da te pojedem!
Od početka smo se složili da ne želimo biti tipičan par,
da želimo biti svingeri.
Svingeri, to zvuči kao…
- Ali… - Ne slušajte je. To je…
Stvarno je kul.
I ona je prije mene bila u vezi koja ju je gušila.
Morali su kupiti kuću, imati psa, djecu.
- S tipičnim psihopatom koji želi… - Tko je za još jedno piće?
Čaša ti je puna, zlato.
- Manuel? - Ne, Miguel.
Koliko ste dugo zajedno?
- Pet. - Koliko?
- Pet godina. - Ne, šest.
Dušo, ukupno.
- Šest godina. - Ne.
Još si bila s njim kad smo se počeli viđati.
To je bilo prije 6 godina.
Ne moramo svoju životnu priču pričati neznancima.
Pitali su. Što bih trebao, šutjeti?
Ne smeta nam činjenica da ste varali bivšeg.
Jeste li bili svingeri ili ste bili malo razvratni?
Dušo, što to radiš?
Opustite se. Svi smo mi ovdje razvratni. I vrlo ponosni.
- Malo. - Puno.
Ne. Moj bivši nije volio takve stvari.
I budući da je bio glupi kreten,
nije znao što trebam.
Niste mu to mogli objasniti i nesretnik je…
- Objasnila sam mu. - Stalno mu je objašnjavala.
No budući da je bio sebičan i zatucan, nije me mogao razumjeti.
Što sam trebala učiniti?
Tetovirati to na čelu ne bi li idiot možda shvatio?
Idiot, kreten, sebičan, rogonja… Savršeni muškarac.
Dušo, sad je dosta.
Što ti je? Opusti se, mila. Manuel je u pravu.
- Miguel. - Miguel.
Samo razgovaramo.
Ako ćemo se već jebati, možemo se bar upoznati.
Ako niste sigurni, pronađite drugi par. Mi…
Ne. Sigurni smo. Vi?
Vrlo sigurni. Zar ne, ljubavi?
- Ispričat ćete nas? - Da, ali vratit ćete se?
Naravno.
Zlato, koji ti je danas kurac? Reci mi.
- Što se događa? - Ne želim to učiniti.
Molim te, meni je to zbilja jako važno.
Onda nađimo drugi par. Ne sviđaju mi se.
Ne. Sve ćeš odbiti jer ne želiš spasiti brak.
- Nije to. - Ne? A što je onda?
- Lijepa je, zar ne? - Jest.
Unervozila si ga. Učini to zbog mene. Uvijek ti biraš.
- Moglo bi biti legendarno. - Miguel.
- Otiđimo. - Ne.
- Da. - Ne, kvragu.
- Nije mi dobro. - Tek smo došli.
Odlučili smo.
I?
- Što je sljedeći korak? - Možemo ići dolje, ako želite.
Dobro.
Vidjet ćeš. Svidjet će vam se.
Volio bih početi ovdje.
Ana. Jebote, Ana!
Što je?
Sa mnom si spavala jednom tjedno, a sad dolaziš ovamo i stalno se ševiš?
Zahvali mi. Čini se da to ne radiš ni sa svojom ženom.
Trebam li ti zahvaliti što sam zbog tebe pao u depresiju?
Nisi mi se javila pet godina.
A zašto nisi rekao:
„To mi je bivša i ne želim biti s njom.”
Ni ti nisi ništa rekla svom dečku.
Jer Miguel ne želi znati o mojim bivšima.
Pravite se liberalni, svingeri ste,
ali ne možete biti iskreni, zar ne?
Što je s vas dvoje?
Nije isto bez vas. Hajde, idemo!
Dolazimo!
Čekaj. Ovo je tajna runda.
- Tajna runda? - Što je to?
Što si rekao?
Pun je mjesec, osjećaš li to?
Claudia…
Claudia!
- Opa, curo. Ti droljo! - Da, droljasta sam.
Koja drolja.
Da vidimo jesi li veća drolja od mene.
To, Marta.
Da. I ja sam drolja.
Dobro, onda.
- Dobro. - Kako je?
Čekajte. U desetoj rundi, svima postavljamo pitanja.
- Ali više nema šibica. - Nema veze.
Slušajte, istina ili izazov?
- Istina. - Istina.
Istina.
Želite li
da večeras to uradimo svi zajedno?
Što je ovo?
Prijatelji smo, sviđamo se jedni drugima, dajte mi jedan dobar razlog protiv toga.
Draga?
Ja želim.
Marta?
Ja… Pogledajte, osjećam se kao Gabriela iz kampa.
Ali ne znam.
Ne.
Ne gledajte u mene.
Ja sam vrlo liberalan.
Hej!
Čemu se smijete?
Rekao sam ti.
Ne bude li ovdje večeras seksa, to neće biti zbog mene.
I ovo radim besplatno…
kao pretpremijeru.
Jebote, to je moj Paco!
Kako ćemo početi?
Pa…
Ovako.
Legendo…
- Claudia. - Ne brini.
Opusti se.
Pričekaj trenutak.
- Alberto! - Hajde, pričaj s Pacom.
Možeš li vjerovati?
Jebo te.
- Bog. - Bog.
Iván je rekao da si me tražio zbog ključeva, zbog…
- Sastanka. - Ne, ne brini.
Već sam ga propustio.
Žao mi je, ja sam kriva.
Ne brini.
Sad ću napuniti mobitel, nazvati Stevea i nešto izmisliti.
- Hej. - Što je?
- Žao mi je ako sam prije pretjerao. - Ne, u redu je.
- Iskreno, ja… - Opusti se.
Dugo me čekaš?
Ne, samo sam malo bio vani.
Što si radio?
Jesi li…
- Dobro izgledaš. - Da, dobro sam.
Ti?
Pa da.
Zapravo, nisam dobro.
I više sam nego dobro.
Kako to?
- Jer sam te poslušao. Prepustio sam se i… - I što?
- I malo sam ševio. - Malo?
Ne, prilično puno.
Da, pa dobro.
Gdje?
U klubu.
U klubu?
Kako?
Pa vratio sam se i jednostavno se dogodilo.
S kim?
Clara, dođi.
Jesi li ikad bila u Mračnoj sobi?
Ja? Jesam, jedan dan.
Kako to misliš jedan dan? Kad je to bilo?
- Ne sjećam se. - Ne?
- Pa ne. - Kako to?
Ne. Bio je to neki običan dan. Bilo je vrlo mračno, ne sjećam se.
Dobro.
Kako ti je bilo?
Jebeno nevjerojatno. Samo…
Ne znam. Ušao sam unutra, naletio na neku djevojku…
I što?
I kao da je među nama već postojala… snažna povezanost.
Počeli smo se milovati
i ljubiti.
I onda?
Prasnuli smo se na fotelji…
- Uza zid. - Da.
- Pa onda u pozi psa koji gleda dolje. - Molim? Ne znam…
- Ne znam što je to. - Što misliš?
- Pa normalan pseći stil. - Ne.
Ona čuči, a on je ispod nje.
To nije pseći stil, to je obrnuta kaubojka.
- Što? - Naravno, gdje ti tu vidiš psa?
- Pas ima više smisla. - Kvragu.
- Clara. - Pusti.
- Što ti je? - Znaš što mi je.
Što ima?
Kako vam je bilo?
- Dobro. - Dobro.
- Kako si ti? - Dobro.
Odlučili smo ovdje završiti noć.
U mojoj sobi ih je dvoje.
Oprosti, partijaneru, zauzeli smo tvoj madrac.
Nema veze.
Ne smeta ti spavati s rodbinom?
- Kako je bilo u klubu? - Dobro.
- Nismo bili u klubu. - Ne.
- Na kraju smo išli u neki drugi. - Neki drugi?
- Da, bilo je… - Da.
- Dobro. - Nikad nisam bio.
Ne, nikad.
- Kako se zove? - Koktel Bar.
Koktel Bar.
Da.
- Koje ste koktele pili? - Ja sam uzeo…
- Bananu. Ne. - Bananu.
- Bio je to… - Bio je to…
- Ananas. - Da, ananas.
- S rumom. - Rum. Rum s ananasom.
Je li bio dobar?
- Normalan. - Što znači „normalan”?
Pa ne znam…
Bio je sjajan.
- Najbolji u mom životu. - Daj, čovječe.
Jebote, potražit ću Koktel Bar na Googleu.
- Nema smisla, upravo zatvaraju. - Nema šanse.
- Da. - Ali tek se otvorio.
Uživala je, ali joj je teško priznati.
- Je l' da? - Ne. Znaš li što se dogodilo?
Od mog me koktela zabolio želudac.
Ne čudi me. Tvoj želudac živi na društvenim konvencijama.
A zadovoljstvo? Prestala si uživati?
- Što je s tim? - Da, aha.
Tvoja „društvena konvencija” za mene je osnovni princip koktel bara.
Postoje pića koja se ne miješaju.
Čekaj!
Što više pića, to više okusa.
Koji je to kurac?
Princip.
- Osnovni. - Što želiš reći?
Što?
Niste se valjda pojebali?
Koji ste vi rođaci!
Znate što govore o rođacima koji se ljube!
Svaka čast, stara.
Hej, cimerica mi je pojebala svog rođaka!
Molim?
Šališ se, zar ne? Nisi ozbiljan?
Što ako jesam?
Idem se tuširati.
- Idem s tobom. - Ne.
Ne. Dobro.
I što sad? Gdje je Clara koje se sjećam?
Vidi, to je tu. Idemo.
Mora biti tu.
Ti pogledaj tamo, a ja ću onamo.
- Bingo! - Što?
Liana, molim te.
Možeš li se prestati glupirati i pomoći mi?
- Što je bilo? - Unutra je neki muškarac.
Muškarac?
Muškarac. Svezan je.
- Svezan je. - Pa rekla sam ti!
- Zašto je tu? - Ne znam.
- Možda zna nešto o prstenu? - Možda.
Pozdrav, kako ste? Dobra večer.
Oprostite, znate li možda…
- Da mu skinemo povez s usta? - Da.
Što ako vrisne?
Napokon!
Gdje ste bile?
- Čekao sam vas. - Nas?
Otišle ste po još pjenušca i niste se vratile.
Aha, da rezimiramo. Jučer smo se ubile od pića
jer ona se udaje.
Ne sjećamo se prošle noći.
Koje „prošle noći”?
Koliko dugo sam tu?
Otprilike jedan dan.
Jebote.
Žena će mi pobjesniti. Trebali smo ići u kupnju.
Stvarno nam je žao.
- Ključevi? - Nema ključa.
- Ne? - Radi na šifru.
Jedan, tri, devet. Rođendan mog malog.
Najmlađeg.
- Lijepo, vrlo šarmantno. - Znam.
Jedno pitanje.
Sjećate li se jesam li imala zaručnički prsten dok smo vas vezivali?
Mislite li da ću se poslije svega ovoga
stvarno sjećati takvih detalja?
Istina.
- Oprostite. - Oprostite.
Dobro! Dakle,
što ćemo sad?
Ropstvo, poslušnost, gušenje,
odrasla beba?
Ne.
To stvarno nije naš stil.
Proveo sam 24 sata u ormaru.
Bez hrane, pića, sna, bez svjetla, ponižen.
A vi ćete me ostaviti napaljenog?
- Da zovem osiguranje? - Ne, molim vas!
Dobro, onda…
Na posao.
I možete me dobro izjebati.
Ne! Ricardo je. Što ću sad?
Javi se. Ja ću ovo riješiti.
Sigurno?
Sigurno.
Znaš li što ću ti napraviti s jajima? Napravit ću…
Bog, dušo. Kako si?
Evo me na momačkoj večeri koju su dečki organizirali.
Kako si ti?
Dobro.
Dobro. Što ima?
Pijan sam.
I sjetio sam se koliko te volim i da se sutra ženimo!
Da.
Da se usereš, je l' da?
- Vjenčanje je tu. - Ne.
TKO SE OŽENIO, ZAJEBAO SE
- Spremna si za veliki dan? - Jesam.
Kod kuće sam, ispod dekice, gledam film…
Tko to viče?
Gledam horor.
Dušo, čujemo se poslije, može?
Može, volim te.
Volim te.
Zašto si od svega odabrao rupu?
Mogao bih te pitati to isto.
Pa, rekao bih ti,
katkad zato što sam napaljen, katkad iz zabave
i zato što ga samo tako mogu popušiti Ryanu Goslingu.
Da, ima to svojih prednosti.
Bolje bi bilo bez zida.
A da odemo u neku drugu sobu?
- Dobro je i ovako. - Mogli bismo nešto popiti.
Čuj…
Kakve koristi od toga da popijem piće s tobom?
- Što onda? - Što?
Svidimo se jedan drugome.
Završimo kod tebe ili kod mene.
Sutra se probudimo, doručkujemo,
počnemo se sastajati, viđamo se svaki tjedan.
Ljeta na Tajlandu i zime s našim roditeljima.
- Par smo, zajedno živimo… - Stani.
Hej, malo si preuranio.
Samo sam spomenuo piće i seks bez zida.
Ne ljetovanje na Tajlandu, Ra-Raúle.
Uvijek si tako duhovit s muškarcima koji dolaze ovamo?
- Mogu li ti otkriti tajnu? - Ionako ćeš mi je reći.
Ni s kim ovdje nisam toliko razgovarao.
Više govorimo kad smo nervozni.
Postanem nervozan samo ako mi se netko sviđa.
Molim? Ne poznaješ me.
Možda baš zato.
Sad ti meni otkrij tajnu.
Čekaj, ne.
Nemoj mi reći. Reći ćeš mi na piću.
- To se neće dogoditi. - Hoće.
Da se kladimo?
- Sviđa li ti se? - Da!
Što ćemo?
- Hajde! - Dobro je.
- Što ti misliš? - Ti si stručnjakinja, ti reci.
To je lako. Oni se ševe, a mi ćemo učiniti isto, ali dvaput.
Nisi zaljubljena u tog tipa.
A ti si prilično miran, kad uzmemo u obzir da ti jebu ženu.
A vjeruj mi, Miguel će je itekako zadovoljiti.
Dušo, ovo moramo probati.
Žena ti je stvarno seksi, Jaime.
Bogami, i ovdje postaje vruće, ha?
Zar ne, Jaime? Kakav kurac, Jaime. Jebote, ogroman ti je.
Je li? Je li ti ga zabio, zlato?
Da, unutra je.
Skupa s jajima.
Otišla si bez riječi. Možeš li mi to objasniti, molim te?
Pa što? Prošlo je pet godina.
Moglo je proći i deset. Duguješ mi objašnjenje.
O, Jaime!
Ne pravi se glupa, reci mi.
Zašto si otišla?
Jer mi je bilo previše.
Molim te…
Previše čega?
Tako je! Zašto se oboje još odjeveni?
- Samo se trljate? - Malo, da.
- Zagrijavamo se. - Hajde, želimo vas vidjeti.
Skidaj se.
Idemo, Jaime!
U redu, sad ćemo.
Još malo.
Eto ga.
Ovo je ludnica.
Ludnica, Jaime.
- To je ono što si željela? - Što?
- Ovo je život kakav želiš? - Da, naravno.
Mjesecima sam se pitao u čemu sam pogriješio,
a ti si samo htjela ševiti druge?
Zašto sve svodiš samo na to?
Nije tako. Prvo sam se povezala s Miguelom.
Imali smo poseban odnos.
Ali sad ga više brine kako će jebati druge nego kako će biti sa mnom.
To je ono što si željela?
Ne znam.
Ja sam znao što želim s tobom.
Što je?
Pa…
Htjela sam te nazvati.
Ozbiljno?
Da.
Zašto nisi?
Ne znam.
Nedostaješ mi.
I ti meni.
Jebote, što je ovo?
Ovo nije pristojno.
Ako nas zovu da im se pridružimo, ja neću.
Iako sumnjam da će nas zvati.
Sad bi bilo dosta, zar ne?
Jebote, kako su sve preokrenule.
- Kamo ćeš? Naljutit će se. - Nije me briga.
Nije smjelo biti ovako. Ili se svi ševimo ili…
Stenje li tako i s tobom?
Spavaju.
Dušo.
Hoćemo li doma?
Nećemo buditi Martu. Pusti ih.
Ljudi bi išli spavati.
Rum i kola?
- Nisi fer. Varaš. - Ne varam.
Rekao sam da trebamo popiti piće i popit ćemo ga.
Dobio sam okladu.
Hajde, možeš početi.
Kako si dospio ovamo?
Dosadan si.
Da vidimo.
Prije dva mjeseca dečko i ja počeli smo živjeti zajedno.
Sjedili bismo na tepihu
dok nismo odlučili kupiti kauč.
Kupili smo golemi kauč, dizajnerski, idealan za parove.
Nakon što smo ga platili,
trgovac je rekao da se sami pobrinemo za dostavu jer oni nisu Ikea.
Na kraju smo nosali kauč po cijeloj Barceloni.
Jeste li uspjeli?
Tri sata poslije.
Plus 45 minuta, koliko nam je trebalo da ga donesemo na 7. kat.
Kad smo ga donijeli u dnevnu sobu…
Donijeli ste ga u dnevnu sobu…
…Salva me čudno pogledao.
Mislio sam da kužim i počeo se svlačiti
da krstimo novi kauč.
No on me zaustavio i rekao da je gotovo.
Da me ne voli.
Onda je ustao i otišao.
Krenuo sam za njim,
ali sam se spotaknuo i slomio nos.
I krvario sam.
Puno sam krvario.
I onda?
Onda ništa.
I tako ti kauč postane najgori neprijatelj.
Mrziš ga. Više ne želiš sjesti na njega.
Dok ga jednog dana ne odlučiš prodati, zar ne?
Da.
No koliko god se trudio, ne možeš ga se riješiti.
Kunem se da sam pokušao.
I iznenada, jednog dana shvatiš da si umoran
i odlučiš da ćeš krenuti drugim putem
i početi iznova, ali to te plaši.
Plaši te razmišljati o sebi s drugim muškarcem, kupovini kauča,
hodanju po cijelom gradu da bi došao do stana i ostao sam,
gol i krvav.
I onda dođeš do ovog zida s rupama gdje nema kauča.
Što si ti, psiholog?
Ma kakvi.
Bivši i ja živjeli smo na 9. katu i kupili madrac.
Znaš što?
- Želim te vidjeti. - To nije dobra ideja.
Za to postoji mnogo načina.
Šteta, nisi Ryan Gosling.
- Clara. - Što je?
Ništa.
Mi smo prvi rođaci. Prvi rođaci.
- Da, znam. - Dobro.
- Ali… - Što je sad?
Ako staneš i razmisliš,
tehnički,
kad bi masturbirala na selu, mislila bi…
- Što? Ne, stani. - Pazi.
- Stani, Pablo. - Samo kažem.
Kad sam bila na selu,
bila sam dijete, to nema veze s ovim.
Onda dobro. Pogrešno je, eto ga.
Da sam to znala, ne bi došao.
Ni ja nisam znao.
Ti si me pozvala.
- Rekao si da u hotelu nema slobodnih soba. - Ne.
Rekao sam da ne izgleda dobro, ne da nema ni jedne.
No, dobro.
Opustio sam se kao nekad. Kao što si tražila od mene.
- Nisam to tražila od tebe. - Ne ovo.
Ali to mi je bila najbolja ševa u životu. Što ću?
Meni nije i ne znamo jesmo li to bili mi jer je bilo mračno.
Ne, nismo se vidjeli.
Ali… čuli smo jedno drugo.
A ti… stenješ kao i uvijek.
Sve vrijeme si znao da sam to ja?
Ne sve vrijeme. Tek kad si počela…
Vrati se.
Daj. I ti si znala da sam to ja. Clara!
Kako sam to mogla učiniti Ricardu?
I baki.
Oprosti.
U pravu si. Jadna baka.
Možda se ne trebam udati.
Ne znam. Sve to o vjernosti i braku…
- To mi teško pada. - Da.
Da?
To je sve što ćeš reći? Da?
Nećeš me uvjeravati da se trebam udati?
Da me Ricardo voli i da je ovo bila pijana pogreška?
Čekaj, jedna stvar.
Mislim da je Ricardo sjajan, to znaš.
Ali jučer si provela noć u svingerskom klubu
govoreći da je brak sranje i da ti je život završio.
Bila sam pijana.
Ali da nije prsten, bilo bi nešto drugo.
Želiš li se udati?
- O, djevojke! - Zdravo.
- Što?
- Bog. - Bog.
- Oprostite. - Hej, Liana.
Supruga i ja htjeli bismo otići nekamo gdje je malo intimnije.
I ima mjesta za još jednu.
Ne, ne danas.
- Zašto? - Ne, danas. Najozbiljnije.
Liana.
- Idi. - Sigurno?
Što više možemo učiniti?
Znaš li što je shibari?
Shibari, poznato ti je?
- Nije. - Ne?
Hvala.
Oprosti, ali sve sam čuo.
Misliš li da je Liana u pravu?
- Koga za to zaboli? - Mene.
Jer ja imam tvoj prsten.
A zašto ga imaš?
- Dala si mi ga. - Da. Jasno.
- Nakon što smo se poševili. - Molim?
- Lažeš. - Lažem?
Gle. Rekla si da sam ti otvorio oči.
Da se ne želiš odreći seksa s drugima
i da ga zadržim
da ne bi počinila najveću pogrešku u životu.
Ti si lažljivac.
Ovo mi nije važno. Ne zanima me.
Izvoli.
Evo ti tvoj prsten. Ništa te ne sprečava da se udaš.
I kako je bilo?
Ako je to zbilja
zadnji put da sam se poševila s nekim tko mi nije muž…
bilo bi dobro to zapamtiti, zar ne?
- Hoćeš da ti kažem? - I…
Hoću da me podsjetiš.
Ne sjećaš se ovoga?
- Ne. - Ne?
Ili ovoga?
- Ovoga? - Ne.
A ovoga?
- Ne. - Ne?
Ogrebla si mi vrat.
Ovoga ćeš se sjetiti.
Ničeg se ne sjećam.
Koji kurac radite?
- Koji kurac radite? - Ono što si želio da radimo.
- Što je bilo? - Ana, ne zajebavaj se sa mnom.
Mazite se. Znaš da se ljudi ovamo dolaze ševiti, zar ne?
- Pa… - Nema „pa“.
Pomiluj je još jednom i prebit ću te.
- Miguele, što to radiš? - Jebeni početnici. Idemo, Ana.
- Sad je dosta, Miguele. - Što je tebi?
Što mi je? Svega mi je dosta.
Provela sam godine gledajući paradu pičaka i kuraca.
Stalno su tu, ne mogu ih izbaciti iz glave.
I ne mogu više!
Stani, smirimo se.
- Ne. - Samo da uzmem odjeću i idemo.
- Ne, odlazim. - Stani, dovraga.
- Pusti me. - Molim te.
- Pusti je. - Umukni, to nema veze s tobom.
Molim te, pričekaj. Razgovarajmo o ovome. Ne ostavljaj me.
- Miguele. - Ne ostavljaj me.
- Miguele, sad je dosta. - Da, ja…
- Žao mi je. - Odjebi.
Stani! Ana, ne ostavljaj me!
- Sranje. - Idemo.
Samo malo.
Zašto ste se mazili?
Pitala sam zašto ste se mazili?
- Ana je moja bivša. - Molim?
- Jebote, ti? - Da, ja!
- U pičku materinu! - Dobro je!
Dobro. Jebote.
Zašto ništa nisi rekao?
Ozbiljno!
Nismo mogli govoriti otkad smo došli.
Onda govori sad.
Znaš što ću reći.
Reci.
Više te ne volim, Belén.
Žao mi je, ali ne volim te.
Ana.
Ostavio sam Belén.
- Zašto? - Kako zašto?
- Što to radiš? - Što ti je?
Mislim da si zbunjen.
U vezi s čim? Pa…
Nešto se tamo dogodilo, ne poriči.
Ponijela me nostalgija.
Nemoj mi reći da se i ti nisi isto osjećala.
Priznaj.
Znala sam.
- Što? - Vratili smo se šest godina unazad.
- Kako? - Tek se dogodilo,
a već me tako gledaš.
Kako te gledam?
Tako.
S tom facom u stilu: „Vjenčajmo se, kupimo kuću,
napravimo blizance, Mariujose i Josemariu,
usvojimo psa.”
- Ne voliš pse? - Ne, ne volim!
Shvaćaš li? Zato sam te ostavila.
Sve smo to već prošli. A kad bismo opet bili zajedno…
osjećala bih isto.
Ja tako ne mislim, no u svakom slučaju, onda smo bili mladi,
a život nam sad nudi priliku koju ne smijemo propustiti…
Jaime.
Opet počinješ.
Istina.
Žao mi je. Možemo li se ovaj put oprostiti kao prijatelji?
- Naravno. - Dobro.
- Što? - Prepali ste me.
- Što to radite? - Ne.
Što to radite? Stanite, ne.
Zbunili ste se, ovo je nježnost.
- Ne želite se… - Ne.
- Zbunjen sam. - Ne, hvala.
- Ispričavam se. - Uživajte.
Zbogom, Ana.
Zbogom, Jaime.
- Hej! - Što je?
U svakom slučaju, ako ikad poželiš,
bez obveze, samo prijateljski,
da odemo na piće,
zovi me.
Može.
Niste čuli kad sam rekla da osjećaje ostavite kod kuće?
Ne baš. Ne znam što mi je.
Većina ljudi koji ovamo dolaze
traže odgovor na svoje pitanje.
- I nađu li ga? - Ne.
Katkad odgovor pronađe njih.
Tu sve počinje.
- Onda… - Ništa.
- Pa… - Dakle…
Bilo je zabavno, zar ne?
Da.
- Večera je bila fantastična. - Moramo ovo ponoviti.
Da, naravno.
Ali možda se malo izmiješati, zar ne?
Da ne upadnemo u rutinu.
Treba biti oprezan.
Napustiti jednu rutinu da započneš drugu, to nema smisla, zar ne?
I vas dvojica ste mogli probati.
Pa…
Hej, dođi.
Bog.
U redu.
- Bog, Paco. - Vidimo se sutra.
Vidimo se.
Dođite, mi odlazimo!
Neka počne tulum!
Idemo, prijatelj mi se ženi!
Hej!
Alba, kako si? Što radiš ovdje?
- A Ricardo? - Ricardo.
Maloprije je otišao.
- Izgledaš predivno. - Hvala ti.
Ne, Ricardo!
Nije tu, otišao je.
Ricardo nije tu.
Ricardo! Ljudi!
Je li Ricardo ovdje? Ne, otišao je.
Ako Ricardo nije ovdje, ovdje nije Ricardo.
Traži Ricarda, šteta što je otišao.
Ne.
Jebote.
Ozbiljno?
Alba, nije kako ti se čini.
Iskreno mi je žao, nisam znala da ima djevojku.
Ali ovo je momačka večer.
Pa da. Bar sam pokušala.
Adios, ljepotane.
Ja… Dušo, žao mi je. Žao mi je, pijan sam.
Shrvan sam.
Da, nemoj… U redu je.
Sve je u redu.
- Kako je u redu? - U redu je.
Došla sam ti reći…
- Poševila sam se s drugim. - Što?
- Dvaput. - Pa…
Ricardo, mislim da je jasno
da nismo spremni za ovo.
Stani. Govoriš li…
Govoriš li da se ne želiš udati za mene?
Mislim da ne.
Više me ne voliš?
Luda sam za tobom, Ricardo, ali…
Kako se možemo vjenčati ako ne možemo biti vjerni
12 sati prije vjenčanja?
Ne možemo se svega odreći jer smo jednu noć pogriješili.
Mjesecima.
Mjesecima razmišljam o tome da ćeš biti zadnji s kojim sam se poševila.
I to me jako plaši.
Sviđaju mi se drugi ljudi.
Ali to je normalno. Svi parovi razmišljaju o seksu s drugima.
- To se svakome događa. - I svi se varaju na dan vjenčanja?
- Alba. Draga. - Molim?
Uvijek smo se borili s monogamijom.
Da.
Mogli bismo razmisliti kakav par želimo biti.
- To ne znači da se ne volimo. - Naravno da ne znači.
- Volim te. - I ja tebe.
- Volim te do ludila. - I ja tebe.
Onda?
Što ćemo?
Ricardo.
Želiš li me oženiti i ševiti koga god hoćeš?
- Želim. - Želiš?
- Alba. - Reci.
Želiš li se udati za mene i ševiti koga god hoćeš?
- Da. - Da?
- Želim. - Želiš?
Da, želim.
- Volim te. - I ja tebe, ljubavi.
Živjeli mladenci!
- Imam déjà vu. - Da.
Prijateljica ti je glasnija od tebe.
Pa…
Da.
Da… što?
Daj.
Ja…
I ja sam mislila da mi je to
najbolji seks u životu.
I znala sam da si to bio ti.
Zato što prije nego što svršiš malo zarokćeš kao svinja.
- Što? - Da.
- Nije istina. - Jest.
Nije.
- Ne… - Ne, dobro…
Samo…
Ovako je bolje.
Pa, dakle…
To je to.
Da. To je to.
Bog, Victore.
Bog, Ra-Raúle.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Također.
Hej, Raúle.
Raúle?
Raúle.
Jesi li tu?
Victore?
- Ulaziš li ili ne? - Ulazim.
Ulica Guillerma Tella, broj 29.
Stani.
Da, to je nešto što vas zatekne nespremne.
I između sumraka i zore život vam se iznenada promijeni.
Nešto što ne možete objasniti
i nikad se za to ne možete pripremiti.
No odjednom, osjetite iskru,
srce vam počne luđački lupati,
a tijelom vam prolaze žmarci i leptirići…
Čini vam se da vam je život bio putovanje koje vas je vodilo upravo do tog trenutka.
Kao da su se sudbina i svemir odjednom uskladili, ovdje i sada.
Jer bez obzira na to koliko želite ili se trudite,
više jednostavno ne možete odoljeti.
Ne prepoznajemo sebe
i riječima ne možemo iskazati što se događa
jer ti nas trenuci očaraju.
Zašto se zaljubimo u onoga u koga se zaljubimo?
Što nam prolazi kroz glavu?
Odgovor je…
Victore!
…apsolutno ništa.
Neka počne seksualna revolucija!
Natjerali su nas da mislimo da se na samo jedan način možemo zaljubiti,
napaliti, jebati.
Ali to nije tako.
Život možemo provesti
puštajući da svijet odluči što nam se sviđa, a što ne sviđa,
ili to možemo odlučiti sami.
Odlučiti tko smo i jedni druge prepoznati
ne po onome što nas razlikuje od ostalih,
već onome što nas čini jedinstvenima.
Nitko drugi nema tako kriv kurac.
Volimo se takvi kakvi jesmo
da bi nas drugi voljeli zbog onoga što jesmo.
I zaboravite, jednom zauvijek,
modele koji, budimo iskreni, ne predstavljaju apsolutno ništa.
- I u zlu? - Da.
- Da? - Da.
- I u bolesti? - Da.
- Da? - Da!
Da!
Napišimo zajedno svoja vlastita pravila
ili istražimo nove puteve koje, do sada,
nismo mogli ni zamisliti.
Kakav osjećaj.
Da bismo naučili prihvatiti da u ovoj neprestanoj borbi
ponekad ne nalazimo sebe.
Što ćemo sad?
No prepoznajemo seks i ljubav kao ono što doista jesu:
najnevjerojatniji dar koji možete dati i primiti.
Nešto što svi zaslužujemo u potpunosti iskusiti,
bez razlika, bez kompromisa,
bez srama.
Hoćemo li se jebati?
Jer ponekad, nešto vas iznenadi…
O, da.
…i od noći do jutra život vam se odjednom promijeni.
Da!
Claudia.
Ja sam Paco.
Claudia!
Dobro, kako želiš.
Jače stenji.
Ne, čut će nas.
Neka čuju.
Može li me netko odvezati?
Molim vas, ne još jedan dan!
Neka netko dođe, molim vas!
Ovo su druge orgije koje sam propustio ovog mjeseca.
Prijevod titlova: Palma Roje