Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
SVEUČILIŠTE U OXFORDU, 1932.
Hej, Iane! Preživljavaš li?
Trebali bismo se okladiti.
Mogu li dobiti šampanjca, molim vas?
-Više ne poslužujemo. -Ma dajte, molim vas.
Vrlo mi je žao.
Molim vas.
Jako mi je žao.
Hvala.
Vi Englezi nikad nećete shvatiti
da je to pitanje identiteta.
Ne, više od identiteta.
Govorim o…
Hugh, probudi se!
Govorim o zemlji koja je tako…
Moram spavati.
Slušaš li me uopće?
Slušam, svaku riječ.
Ne slušaš me.
-Što radiš? -Evo što ću učiniti.
Želim osjetiti nešto stvarno!
Evo nečeg stvarnog!
To!
Donesi! Umire! Treba ga!
Gle staklene vode Izide!
Šuti, Paule!
Volim i tebe i tvoj Chartey!
Začepi!
Paule, vrati se!
Znate, san se bliži kraju i to moramo proslaviti!
-Moramo slaviti! Hajde! -Hvala Bogu. Reci mu da izađe.
Ako želi ponoćno kupanje, to je njegova odluka.
Ne želim se kupati.
Želim se baciti u vodu u očaju zbog našeg ludog naraštaja.
Izvrsno. Samo naprijed.
Ne znam.
Prestani piti.
Molim vas.
Dajte! Ovdje nas je troje.
Sad to radite jer sam ovdje.
Pogledaj ovog dečka.
Pravi Englez!
-Pusti ga! -Uvijek ovo!
-Što je loše u tome što sam Englez? -Ovo sam naučio na Oxfordu.
Još jedna lekcija.
Engleze karakterizira distanciranje.
Ne samo jednih od drugih, već i od osjećaja.
Mi smo samo osjećaji.
Počinje novo doba.
U Novoj Njemačkoj, veselite se tome.
Nova Njemačka.
-Da. -To je gomila nasilnika i rasista.
Njemačka je najponosnija nacija svijeta.
Vidjet ćeš kad dođeš k nama u München.
-Da. -Ja ću te štititi.
Daj mi cigaretu.
Ne. Zadnja mi je.
-Morat ćemo podijeliti. -Uzet ću je.
-Dobro. -Možeš ti to.
Zadrži ga.
-Dobro. -Je li vruće?
To je naš ludi naraštaj!
Naš ludi naraštaj.
Predivno.
LONDON ŠEST GODINA POSLIJE
GDJE TI JE PLINSKA MASKA?
Hoćeš li povući uže?
Ako ne znaš, majka će ti pokazati!
-Oprostite. -Ništa.
Da. Samo začepi i nastavi!
Sad povuci nalijevo!
Polako, ne previše!
-Moraš mirno držati. -Da!
Da, tako je dobro. Samo mirno.
Tako je, momci. Sad nastupamo.
Ne, gledaj. Zaboga, zapeo je na skulpturi!
Oprezno! Budite pažljivi.
Hajde! Povuci svoje ulijevo!
Pokušavam!
Ovu stranu.
Pazi!
Je li?
Hajde, dečki.
Zaustavit će sve što leti.
-Znam, rekao sam da neću kasniti. -Ne moraš se ispričavati.
I ja sam zakasnila.
Hvala.
Što je ovo?
Išla sam po Arthurovu plinsku masku.
Nisam znala da ih ima u dječjim veličinama.
Svima nam je to novo, zar ne?
Navodno prvo moram njemu staviti masku.
Test majčinske predanosti, ne?
Da popijemo nešto? Užasno sam žedna.
-Pola boce Chablisa. -Svakako.
Pola?
Posao.
-Što se ondje događa? -Ne mogu o tome.
Mislim da nitko ne sluša.
Hitler želi Sudete.
Podcijenio je otpor Čeha.
-Da… -Neće se samo predati.
Bez dogovora Njemačka će se mobilizirati,
a Francuska i Britanija braniti Čehoslovačku.
Čim se to dogodi…
Hvala.
-Sjećaš se ručka ovdje nakon vjenčanja? -Da, Hugh, i otrovanja ribom.
Da. Oprosti. Bože!
-Zaboravio sam. -U redu je.
Ipak, od boljih je restorana u Londonu.
Da.
Volio bih da možemo uzeti sobu i biti u krevetu cijelo popodne.
Što nas sprečava?
Arthur je s dadiljom, a ovdje baš i nema gostiju.
Zašto ne pokušaš to srediti?
Znaš da ne mogu.
-Znam? -Moram natrag u 14.30.
-Zašto pitaš… -Tvoja ideja.
Trudim se, kako si i tražila.
Znam.
G. Legat, poziv iz Downing Streeta.
Dovraga.
Moram se javiti.
Naravno.
Radi privatnosti.
Hvala.
Legat.
Bojim se da se moraš vratiti.
Cleverly te traži. Pregovori u Berlinu su završili.
Sir Horace Wilson leti kući.
Stižem.
Požuri se. Ubit će nas obojicu.
Sranje.
Ulica Lord North 83, molim.
Ručak u Imperial Grandu usred međunarodne krize.
-Možda u Vanjskim poslovima… -Ispričavam se. Neće se ponoviti.
Nemate objašnjenje?
Godišnjica braka.
Čestitam.
Ponekad obitelj mora stati u stranu.
Sad, primjerice.
-Syers vas je izvijestio? -Pregovori su propali.
Bit će vraga. Hitler se namjerava sutra mobilizirati.
U šest sati premijer će se radijem obratiti naciji,
a vi se pobrinite za BBC.
Je li… Ispričavam se. Je li tko razgovarao s Česima?
-Što? -Mislio sam, dovedemo li Čehe…
Premijer ne treba prijedloge od vas, Legate.
Da, gospodine.
ZAJEDNO ZAUSTAVIMO HITLERA
PODRŽIMO ČEŠKU ZAUSTAVIMO HITLERA I ZAUSTAVIMO RAT
Moram reći, ovo je u najgorem trenutku za nas, premijeru.
Premijeru, došao je sir Horace.
Čini se da imate posla, gospodo.
-Molim vas, ne dajte da vas ometam. -Premijeru.
Da ga uvedem?
Naravno.
Horace?
Hvala, Osmunde.
Premijeru.
Sigurno vam je drago što ste se vratili.
Kako je bilo? Kako je prošlo?
Počelo je grozno pa pošlo nizbrdo.
Neće čekati ni jedan dan do invazije.
Jutros sam ga upozorio da ćemo, ispune li Francuzi svoje obaveze,
morati ući s njima.
Što je na to rekao?
Nasmiješio mi se.
Još više uznemirujuće nego kad viče.
Ali poruka je bila dovoljno jasna.
Sutra će se mobilizirati.
Ima lijepu haljinu.
Za paradu.
Gospodine, izvolite?
-Crnu kavu. -Odmah.
Dobar dan.
Kako je prošlo?
-Nešto za vas? -Ne, hvala.
Danas je samo vikao na njih.
Razgovori s Englezima su gotovi. Dosta mu je.
Henderson je ušutio.
Wilson je otišao ravno u zračnu luku i za London.
A da dokaže da misli ozbiljno,
luđak šalje paradu tenkova pred britansko veleposlanstvo.
-Dakle? -Mobilizirat ćemo se sutra.
-Sigurno? -Sigurno.
Imamo još samo nekoliko sati.
Oster upravo razgovara s generalima.
Sastanak je noćas.
Novo mjesto, Alt-Berlin. U 22 h.
Moram se vratiti.
Kvragu, usrao sam se.
Možemo li nahraniti golubove?
-Da. -O, gladni su.
-Kako se zoveš? -Margarete.
-Evo. -Dođi.
Ne bojiš me se, zar ne?
-Gđo Limpert? -Da?
-Riješit ću to. -Dobro.
-Možete li reći g. Plassmanu? -Može.
Evo, ja ću.
Mogu ja to.
-G. von Hartmann. -Mogu ja.
Eto.
Smijem li?
Ovo je London.
Uskoro ćete čuti premijera, veleštovanog Nevillea Chamberlaina,
koji će se javiti iz Downing Streeta.
Njegov će se govor čuti diljem Carstva,
diljem kontinenta Amerike
i u velikom broju stranih zemalja.
G. Chamberlain.
Želim vam reći nekoliko riječi,
muškarci i žene Britanije i Carstva.
Kako je užasno i nevjerojatno
da moramo kopati rovove i isprobavati plinske maske
zbog svađe u dalekoj zemlji
između ljudi o kojima ne znamo ništa.
I Herr Hitler i Česi
gorljivo su iznijeli svoje stavove o Sudetima.
Herr Hitler mi je rekao,
privatno, a sinoć i ponovio javno,
kad se to pitanje riješi,
to je kraj njemačkih teritorijalnih pretenzija u Europi.
Prokleta budala.
Sada vas molim da čekate,
što mirnije moguće,
događaje sljedećih dana.
Dok god rat nije počeo,
uvijek postoji nada da ga možemo spriječiti.
A znate da ću raditi na miru
do posljednjeg trenutka.
Laku noć.
Niste u eteru, premijeru.
Bravo, gospodine. Bez pogrešaka.
Slikajte.
Evo, kao da čitam.
Sjajno, hvala lijepa.
Dobro ste to izvezli.
Hvala.
Uvijek pokušavam zamisliti da se obraćam
jednoj osobi koja sjedi doma u fotelji.
Naravno, večeras je bilo malo teže
jer je još netko vrebao u sjeni.
Herr Hitler.
RADIJSKO OBRAĆANJE BRITANSKOG PREMIJERA CHAMBERLAINA
Sami to nosite u ured kancelara?
Da. Zanima me kako će Hitler odgovoriti.
-A zatim? -Zatim?
Zatim.
-Zatim imam sastanak u Mitteu. -Aha, sastanak.
Da.
Kako tajnovito.
Do sljedećeg puta, g. von Hartmann.
Gđo Winter.
Zaboga! To ste prvo trebali unijeti!
Imam sve pod kontrolom. Leslie? Da, to mora ići.
Kamo da sjednem?
-Jesmo. -Sjedit ću sprijeda.
Hvala.
Sjedit ću sprijeda.
Dođi, dušo.
Isuse!
Arthure?
Žao mi je. Nisam očekivao…
Bok.
Što je bilo?
-Prepao me. -Čekao te.
-Drago mi je što si tu. -Moram uzeti torbu i vratiti se.
Nemam puno vremena.
Spavaš ćeš ondje?
Izgleda da me trebaju.
I ovdje te trebamo.
Što se događa?
Spakiraj nešto odjeće i idite k tvojim roditeljima.
-Možeš li mi reći zašto? -Moram znati da ste na sigurnom.
-Neću ići bez tebe. -Pamela, bojim se da moraš.
-Bit će teško otići iz Londona. -Reci da imaš sina i trebamo te.
-Nemam moć… -Idi sutra.
Ne mogu. Previše je važno.
Nije važnije od tvoje obitelji.
-Sve je jasno. -Dušo…
Makni se!
-Nerazumna si. -Nerazumna sam?
Uvijek histeriziram kad si ti jebeno smiren!
Ne misliš li da neke stvari vrijede… Ovo je tvoj brak.
Tvoja obitelj!
Znam da sam uzrujana i znam koliko to mrziš,
ali tvoja me šutnja ubija!
Otići ćemo za sat vremena.
Nitko te nije tjerao na brak.
Ponašaš se kao da služiš kaznu.
-Odabrao si to. -Ne…
Nisam kriva što si razočaran svojim životom.
-Ne mogu sad o tome. -Naravno da ne možeš.
-Stavi to unutra. -Trebamo dvojicu za kauč.
-Slike. -Moram ovo prvo.
Trebate li radnika?
TRAŽIM POSAO!
Trebate li radnika?
Paulie? Nije moguće.
Franz Sauer.
-Mali Paulie! -Kako si?
Još radim puno parom. A ti? Kamo ideš?
Na britansko veleposlanstvo.
Nosim službeni odgovor na Chamberlainovo obraćanje.
-Ozbiljno? -Da.
Doista?
Tko bi rekao da ćeš prenositi poruke između svjetskih vođa?
-A ja štititi samog Führera. -Tjelohranitelj si?
Führerova pratnja.
Jedan od 27.
Čestitam.
Paulie, jedan od samo 27.
Čestitam.
Ali svi su znali da ćeš jednog dana doći do vrha.
-Ja se još čudim. -Glupost. Uvijek smo bili pobjednici.
-Ne ja. -Uvijek.
-U nogometu? -Ne zbog mene.
Zbog tebe, Franz. Protivnici su se usrali od straha od tebe.
Da, nisu mogli proći pored mene.
Neću te zadržavati. Požuri se, dužnost zove.
Vidimo se, Franz.
Vidjet ću te sigurno, Paulie von Hartmann!
Hej! To nije tvoj krumpir!
Hugh! Odnesi ovo ravno premijeru.
-Što je to? -Odgovor iz Berlina. Požuri se!
Hvala.
Prepuštali bismo narod Čehoslovačke nacistima.
Ne bismo ih prepuštali.
-Oprostite. Hitlerov odgovor na obraćanje. -Dobro.
Onda?
Nije se predomislio.
Mogli bismo…
Legate, donesite primjerak Timesa iz mog ureda.
Da, gospodine.
Imam ga ovdje.
-Dobro. Današnji? -Da.
Dobro. Da vidimo što imamo.
-Hitlerov je govor na stranici 17. -Sedamnaest, dobro.
Evo ga. Dobro.
Sad,
nešto me muči otkad sam ovo pročitao.
„U Europi nismo pronašli nijednu veliku silu
s čelnikom koji ima toliko razumijevanja
za nevolju našeg naroda
kao moj dobar prijatelj Benito Mussolini.“
-Shvaćate li? -Da.
Ne znam shvaćam li ja.
Ako Herr Hitler neće slušati mene,
možda će poslušati svog dobrog prijatelja,
Benita Mussolinija.
Legate, odnesite ovo u prostoriju za šifriranje
i neka to smjesta brzojave Jimmyju Drummondu,
našem veleposlaniku u Rimu.
Da, premijeru.
Ne trebate li Vanjskim poslovima reći da pišete Talijanima?
Neka Vanjski poslovi idu dovraga.
Legate, zaboravite da ste to čuli.
Ribajte.
Pogledajte ih! Pozorno gledajte.
Ovamo Židovi spadaju.
Nastavite ribati!
Rekao sam da nastavite ribati!
-I u pukotinama. Nastavite ribati! -Rekao sam da nastavite ribati!
Ovdje nisi očistio!
Pogledajte ga, židovsku svinju!
Kako je njegovo prisustvo uništilo samo tlo!
Tvoj blagi dah pruža utjehu
Nastavi ribati! Rekao sam da nastaviš ribati!
U tvojim rukama
Satima hodajući bosa
Preko meke mahovine
Tiho sanjaš
O stranim zvjezdanim znakovima
Zlatni uvojci
Koje obasjao je Mjesec
Vidim čežnju Ali ne možeš ostati
-Oprostite. -Izgubio si se?
-Što? -Čudno mi je što ste ovdje, potpukovniče.
-U civilu. -Trenutak.
Andi, tri rakije.
Tri rakije.
Pucajte.
Svi su vodeći generali bili ondje.
I svi su opet potvrdili da postoji snažan otpor ratu s Česima.
Ovo smo čekali.
Sutra u dva sata, kad je Hitler naredio invaziju,
vojska će se umiješati.
-Nas smo trojica ključni. -Što to točno znači?
Idemo u ured kancelara. Pazimo da svi važni ulazi budu slobodni.
Damo znak da uđu i Hitler bude uhićen.
Mislite da će se vojska dići protiv njega?
Rat s Česima, to je…
Znači rat s Britanijom i Francuskom.
To je ludo! To je zadnje što generali žele.
Tako je, Hans. Ipak, ne vjerujem generalima.
Nisu protiv njega. Protive se ratu jer se boje da će ga izgubiti.
Je li ovo jedini plan?
To je plan koji imamo, Erich.
Sve zvuči nevjerojatno krhko.
Jeste li se zapitali griješimo li?
Što ako griješimo?
Što ako ima pravo i govori istinu
da samo želi vratiti teritorij koji pripada Njemačkoj?
I tu će stati?
Onda idi, Erich.
On je malen,
običan čovjek. Hitler je
kao razbijač.
Zna samo svoju istinu. Uzimat će više.
-Još će ljudi stradati. -Kako znaš?
-Nije vrijeme za svađu.
-Sutra je dan… -Tri rakije.
Jesi li uz nas, Erich?
Pretpostavimo da Hitlera sutra uhite.
Što onda?
Ustrijelimo svinju.
Ako se ne preda.
Sutra u 14 h kad čujemo da počinje mobilizacija.
To je naš znak.
Prijatelji, povijest nas promatra.
Sutra navečer,
ova će noćna mora biti gotova.
Vidim čežnju
Ali ne možeš ostati
Zapleši još jednom sa mnom
Kroz plavu noć
-Što? Želite ga uhititi? -To je plan.
-Misliš da će upaliti? -Da.
Vojska će se dići protiv šefa?
Nikad, vjeruj mi. Bila sam udana za generala.
-Tvoj je muž bio nelojalni šupak. -Meni, ali nikad Hitleru.
Nakon mobilizacije ćemo ga uhvatiti.
-Želite mobilizaciju? -Da, kvragu!
Ako ne povede rat, ne možete ga zaustaviti.
Ali to znači da trebate rat. To je posve perverzno.
Naravno da je perverzno, Helen. Bez zločina nema uhićenja.
-Što? -Razmišljam mogu li ti vjerovati.
-Već si mi vjerovala. -Ovo je nešto drukčije.
Što je?
UPRAVA ZA VANJSKE POSLOVE
Što je ovo?
Uzela sam to danas s posla.
Što je ovo?
Ovo je njegov pravi plan za Europu.
PROTOKOL SASTANKA U UREDU KANCELARA 5. STUDENOG 1937.
Zatvorit će te za to.
Svjesna sam toga.
-Ovo je strašno. -Što ćeš s tim?
Što ćeš s tim?
Naprijed.
Bit ću gore, ako me budete trebali.
Dobro. Večeras radite, zar ne?
Da, gospodine, do jutra.
Dobro. Ima li odgovora iz Rima?
Ne još.
Ali nije izgrađen za jedan dan.
Zapravo, još nije dovršen.
-Studirali ste na Oxfordu? -Da, premijeru.
Uđite, zatvorite vrata.
Ovdje je užasan propuh.
-Što ste studirali? -Njemački.
-Učili su vas pisati i na engleskom? -Trudili su se.
Ja sam više govorio nego pisao. Volio sam debatu.
-Debatu? -Da, gospodine.
Na pravom ste mjestu.
Čini se da ovdje svi samo debatiraju.
Moram vas nešto zamoliti.
Malo je drsko, ovo je moj sutrašnji govor u Domu.
Ali čini mi se da ne teče,
možda ga netko s Oxforda,
tko debatira i zna njemački,
malo poboljša.
-Možete li? -Naravno, premijeru.
Puno vam hvala.
-Dobro. Laku noć. -Laku noć.
Pripremite kamere.
Ništa iz Rima, premijeru.
Još je rano. Moram biti strpljiv i čekati.
Znate,
rado bih stao uza zid i bio upucan da mogu spriječiti rat.
Dođi.
Voljela bih da ne govoriš takve stvari.
Barem ne prije ručka.
Premladi ste, niste bili u Velikom ratu, Legate.
A ja sam bio prestar.
To je nekako pogoršalo situaciju.
Apsolutna je muka
vidjeti takvu patnju,
osjećati se tako nemoćno.
Svaki put kad…
prođem pored ratnog spomenika
ili posjetim jedno od onih golemih groblja u Francuskoj
gdje leže mnogi moji prijatelji,
zavjetujem se da, nađem li se u položaju
gdje mogu spriječiti da se takva katastrofa ponovi,
učinit ću bilo što…
Žrtvovat ću što god treba
da održim mir.
To mi je sveto.
Razumijem.
Nije da nismo vojno pripremljeni za rat.
To se može popraviti i popravlja se.
Već se bojim za duhovnu dobrobit naroda
ne vidi li da vođe čine sve, apsolutno sve,
kako bi spriječili novi sukob.
Jedno je sigurno.
Ako dođe do njega,
sljedeći će rat biti neizmjerno gori od prošlog.
Trebat će im još veća snaga da ga prežive.
-Neville! -Ne.
U redu je.
Hajde. Uđimo.
Ovo je Joan, g. Legat. Najbrža je.
Joan, stanite malo.
G. Legat treba premijerov govor Domu.
-Naravno. -Hvala.
-Hvala što ćete brzo napisati. -Nema na čemu.
Molio bih vas četiri primjerka.
Ove crvene bilješke, amandmane, možete ubaciti gdje jesu.
Apsolutno, hvala.
Možete li stati malo dalje?
Da, oprostite.
Oprostite, gđice…
Joan je dovoljno.
Ako želite znati odakle sam,
odgovor je Nottingham.
Da?
Oprostite na kašnjenju.
Legate, dobro.
Ne smijemo izgubiti vezu s Berlinom.
Syers je na vezi s Rimom, pa sjednite ovamo…
Privucite tu stolicu.
Ostanite na vezi i slušajte ima li vijesti.
-Možete li to? -Naravno.
Što me točno zanima?
Je li Mussolini intervenirao.
Premijer mora znati prije govora.
Postaje tijesno.
Da. To je mučno očito.
-Išta? -Ne još.
Ja…
-Bojim se da moramo ići. -Da.
-Držite govor za deset minuta. -Znam.
-Ništa? -Ništa.
-Veza je otvorena? -Jest. Nema odgovora.
-Gospodine. -Da.
Da, dobro!
Ako vijesti stignu dok premijer drži govor,
smjesta ih donesite.
Da, gospodine.
-Je li Anne ovdje? -Ušla je.
Bit će u galeriji, kao i ja.
-Vaš šešir. -Hvala lijepa.
-Bog vas blagoslovio, g. Chamberlain! -G. Chamberlain!
Sretno.
Podupiremo vas. Bog vas blagoslovio.
-Halo. -Ovdje veleposlanik.
G. Henderson, Hugh Legat, premijerov privatni tajnik.
Upravo sam se vratio od Hitlera. Gdje je premijer?
Za Vladu Njegovog Veličanstva,
postojala su tri alternativna smjera
u kojima se moglo poći.
Mogli smo Njemačkoj zaprijetiti ratom
da je napala Čehoslovačku,
ili smo mogli stajati postrance i pustiti neka stvari idu svojim tokom.
Ili smo mogli pokušati
mirnu nagodbu putem medijacije.
Tako je.
Dobro znam da sam se izložio kritikama…
Poruka iz Berlina.
…što sam naudio dostojanstvu britanskog premijera,
i razočaranju.
A možda i zamjeranju,
ako ne postignem zadovoljavajući dogovor.
Mogu
izvjestiti Dom
da sam upravo primio vijesti iz Berlina
da je Herr Hitler
odgodio mobilizaciju.
Nadalje,
pozvao je mene,
Signorea Mussolinija
i francuskog premijera Monsieura Daladiera
na sastanak sutra u Münchenu
da riješimo problem Sudeta.
Gospodo.
Počinje li?
Mussolini je nagovorio Hitlera
na sastanak s Chamberlainom i Daladierom u Münchenu.
Žrtvovat će Sudete da spriječe rat.
-Kvragu! -Rade sve što on želi.
-Vojska će se ipak dići? -Možemo to zaboraviti.
-Nema šanse. -Znači, to je to?
-Kvragu! -Molim vas.
Ispričavam se.
Što gospoda planiraju?
Praktički je odlučeno. Ovakva je konferencija formalnost.
Moraš se naći s Chamberlainom.
Morate spriječiti ovaj sporazum.
Dobro da se još smijete.
Pokaži mu dokaz.
-Kakav dokaz? -Da Hitler želi osvajački rat.
Imam dokument.
-Kakav dokument? -Vjerujte mi, molim vas.
-Paule. -Mogu li…
Samo nakratko…
Legat je Chamberlainov tajnik.
Možete li urediti da dođe u München? Da bude dio engleskog izaslanstva?
Možda.
-Očekuje li… -Ne.
Ali će nam pomoći.
Dobro.
Učinit ću što mogu.
Gospodo.
Može li i Paul sudjelovati?
Pokušat ću te dodati kao prevoditelja.
Moram se vratiti.
Što se ovdje događa?
Hoćeš krijumčariti ilegalne dokumente na međunarodnu konferenciju
i potajno se sastati s britanskim premijerom,
točno pod Führerovim nosom?
Da.
Paule?
Onda trebaš ovo.
-Jesi li ga rabio? -Kao djeca smo pucali na zečeve.
Ovo je drukčije.
Načelo je isto, zar ne?
Hvala.
Sir Alexander? Dobio sam poruku da me želite vidjeti.
Legate. Da.
Zatvorite vrata.
O čemu se radi?
Ovo je pukovnik Menzies iz MI6.
-Pukovniče? -Dobra večer.
Mislim da vam je poznato ime Paul von Hartmann?
Legate?
Jest.
Da, gospodine. Zajedno smo studirali.
Kad ste ga zadnji put vidjeli?
U ljetu '32. Posjetio sam ga u Münchenu.
Svi putevi vode u München.
-Jeste li se poslije čuli? -Ne.
-Zašto ne? -Posvađali smo se.
-Oko čega? -Politike.
Otad se niste čuli?
Ne.
Ispričavamo se zbog ispitivanja,
ali moramo shvatiti kakav odnos imate
ili ste imali s ovim Nijemcem.
Čini se da je vaš prijatelj dio tajne oporbe Hitleru.
Radi u Ministarstvu vanjskih poslova i ima pristup povjerljivom materijalu.
Materijalu koji želi podijeliti s nama.
Ili, točnije, s vama.
Što mislite o tome?
Iznenađen sam.
Ali…
jeste li spremni na više?
Ne razumijem.
Posjeduje određeni dokument,
a mi bismo htjeli znati o čemu se radi.
Voljeli bismo da odete u München,
nađete se s von Hartmannom i uzmete dokument.
Molim?
Postoje rizici.
Strogo gledano, to će biti špijunaža na stranom tlu.
Ovakve stvari, nisam…
Nitko nije isprva, ali možete to.
Dužnost zove, Legate.
-Ne znam što će Cleverly reći… -Ostavite ga nama.
Tako je, poznajemo Oscara.
A premijer ne mora znati.
Dobro.
Sretno, Legate.
Njemački Reich! Glasajte za njemački Reich!
Koja vlada ima pravo? Odgovor je…
Glasajte!
-Preporučili su mi bar Hubers. -Da, znamo ga.
-Što?
-Znamo bar Hubers. -Sjajno!
Nije sjajno.
Da, sjajno.
Pivo je jeftino i sviraju uživo.
Vjeruj mi, ondje je glazba užasna.
To je moja omiljena vrsta glazbe.
-I moja. -Vidiš?
On je na odmoru, on je gost.
Hugh bira gdje ćemo piti.
-Hubers. -Hubers.
Žedan!
Možeš onamo. Navodno postoji. Ondje je pio kavu.
Na mom je popisu kojem ste se rugali.
Ne želim ići na taj skup.
Da, ali ja želim ići na skup.
Ne ideš onamo.
-Što? -Previše si pijana, Lena.
Aha, previše sam pijana.
Idem.
Ja ne idem s vama.
Dobro, onda nemoj.
Hugh ide.
Moram li ići?
Moraš ga vidjeti.
Ako je tako smiješan, ignorirajte ga.
Ne smijemo ga ignorirati. Opasan je!
Ali ovo potpiruje vatru.
To je ono što želi, samo želi pažnju.
Govori o važnim stvarima!
S razlogom ljudi dolaze na ove skupove.
-Paule, zatucani je perverznjak. -Točno.
Narod cijele zemlje zaboravio je što ga čini nacijom,
a sad kad ga netko vodi
i podsjeća na dostojanstvo njegove nacije…
Kako itko može glasati za njega?
Glasanjem za Hitlera ne glasaš protiv Židova.
-Ne protiv Židova? -Nego… Ne!
Glasaš za budućnost.
-Budućnost? -Da!
Kakvu budućnost?
Pokazat ću vam.
Vi, hej! Mogu li nešto pitati?
-Što? -Što želiš?
-Za koga ćete glasati? -Zašto?
Što mislite o Hitleru?
Zbog Hitlera smo opet ponosni što smo Nijemci!
-Hvala! Hvala lijepa. -Za koga ćete vi glasati?
-Hitlera! -Hvala.
Vidiš? Budućnost.
Da!
Paule, moraš biti oprezan jer se ljudi boje.
Da, boje se promjene.
Paule,
ljudi napuštaju zemlju.
Obitelji brodovima odlaze u Ameriku.
Ako tako odluče, mogu to i učiniti.
-Ne odlučuju samo tako! -Sranje!
Više ne žele ovdje živjeti.
Boje se živjeti u ovoj zemlji. To nisu gluposti!
Njemačka o kojoj govoriš temelji se na patnji drugih ljudi.
Ti ćeš govoriti o iskorištavanju drugih.
Dobro.
Razumijem. Licemjer sam. Ali prepoznajem fanatizam.
Fa-na-tik.
Misliš da sam fanatik?
Mislim da je on fanatik, a ti ga braniš.
-Zvučiš kao on. -Jebi se!
-Hej! -Što? Želiš li mi nešto reći?
Ne volim kako govoriš.
Ni ja kad govoriš kao da znaš kakav je to osjećaj!
-Mislim da ne razumiješ taj osjećaj da… -Ne!
Ne razumiješ ništa o meni ni o Njemačkoj!
-Oprostite… -Nikad ne zaboravljate svoj trijumf!
-Tiho! -Točno!
Govoriš kao da sam dijete. Trebao bih biti zahvalan?
Dosta mi je zahvalnosti! I tebe mi je dosta.
Pau…
Strašno mi je žao.
Ne treba ti biti.
Ne razumijem.
Uvijek smo uživali provocirati jedan drugog.
Bilo je zabavno, ali ovo je drukčije. Nikad ga nisam vidio ovakva.
Ni ja.
Mislim…
Idemo
vidjeti zatucane perverznjake?
Da.
JERUZALEM
Heil Hitler!
-Pa? -Tvoji dokumenti.
Jedva su te dodali na popis.
Spreman?
Ideš i ti?
Netko mora paziti da ne učiniš ništa glupo.
Vidimo se u Münchenu.
ISELITE! IDITE U JERUZALEM!
Ovo je vaš kupe.
Hvala.
-Zbijeno, ali ugodno, ne? -Da!
Helmute, nema posjeta žena.
Naravno, poznaješ me.
Ovaj je moj.
-Već je netko ovdje. Halo? -Da.
Paulie?
Bok, Franz.
Što radiš ovdje?
Čini se da trebaju moju pomoć.
S tumačenjem.
-Nitko mi nije rekao. -Odlučili su u zadnji tren.
-Ovo je tvoj krevet? -Da.
Onda smo cimeri.
Kao nekad.
-Kao nekad! -Da, izvrsno!
Izvrsno, zar ne?
Sjajno.
Mogu li? Samo trenutak.
Da.
-Vidimo se. -Vidimo se.
Hvala, Legate.
Premijeru, nemojmo opet u rat.
Lijepo od vas. Pobrinut ću se da ne idemo.
-Gospodine, uspjet ćete. -Dobro jutro.
Moramo se ukrcati, premijeru.
Premijeru?
Gospodine?
Premijeru, molim vas.
Hvala. Dosta.
-Horace, reći ću par riječi. -Moramo krenuti.
Kad sam bio dječak,
ponavljao sam:
„Ako isprva ne uspiješ,
pokušaj, pokušaj i pokušaj još jednom.“
To sad radim.
Sretno, g. Chamberlain.
Uhvatio si me.
-Uhvatio. -Mogu ti pomoći?
Znam kako izgleda, ali nije osobno.
Svi imamo naredbe.
Laknulo mi je što ti mogu reći da je sve u redu.
Možeš se spakirati.
Hvala lijepa.
Daj, Paulie. Jesi li se uvrijedio?
Čujem li sad da je Paulie uvrijeđen?
Je li Paulie uvrijeđen?
Uvrijeđeni Paulie!
Paulie, daj, brani se!
Hajde, brani se!
-Von Hartmann? -Ja.
Dr. Schmidt. Glavni prevoditelj.
-Imate li tren? -Naravno.
Drago mi je.
Laknulo mi je što ne moram sve sam.
Kad stignemo u München, preuzet ću Führera, Ducea,
Chamberlaina i Daladiera.
Možete preuzeti ostalo.
Koje još jezike govorite?
Francuski, talijanski i nešto malo ruskog.
Rusi nisu pozvani, kao ni Česi.
Bez brige, poslije ću vam sve objasniti.
Führer čeka sažetak iz stranog tiska.
Možete li to?
-Odmah? -Da, odmah.
Što moram učiniti?
Gledajte ga u oči. Ne govorite ako vam se ne obrati.
I ne smrdite na dim. Budete li smrdjeli na dim, izbacit će vas.
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Von Hartmann, sažetak za Führera.
-Tko je ovo napisao? -To je uvodnik u London Timesu, Führeru.
Jeste li živjeli u Engleskoj?
Dvije godine na Oxfordu.
Čujem to.
Von Hartmann.
Ambiciozni ste. Dobro.
Pametni ste. Dobro.
Mislite li da ste pametniji od mene?
-Ja… -Znam čitati ljude.
Kako profesori tih sveučilišta čitaju knjige.
Oxford.
Vidim tko ste.
Vidite li me?
Da, moj Führeru.
Poznajete Engleze. O čemu razmišljaju?
Podcjenjuju vas.
Točno.
Karte, moj Führeru.
Nove granice.
Imamo 40 divizija za uništenje Čeha.
Možemo to obaviti za tjedan dana.
Da, moj Führeru.
Vlak ide u krivom smjeru.
Čemu ove obilaznice?
Dobro, hvala.
MÜNCHEN
MIR, MOLIMO VAS
MIR U EUROPI
DOBRO DOŠLI, CHAMBERLAINE
Kakav je bio let?
Vrlo neugodan.
Bole me leđa.
-Vidi ovo. -Želite li što popiti?
Da. Malo viskija i vode.
Dobro došli.
-Drago mi je. -Naš prijatelj Hermann Göring.
Kako ste?
-Dobro došli. -Dobro jutro.
Dobro došli.
Pozor!
Razgovarat ćemo gore. Recite mu to.
Nas četvorica. Vi i po jedan savjetnik.
Da, moj Führeru.
Hvala.
-…biti samouvjeren. -Svakako.
Dat ću sve od sebe.
Trebam sat. Posudite mi svoj.
Misli da ga neće dobiti natrag, da Führer krade satove.
Misli da je jedan od pametnih.
Obavimo to.
Dobro.
Presnažno, koliko sam shvatio.
Oprostite, Ekscelencije.
Premijeru, gospodine predsjedniče.
Führer vas poziva da mu se pridružite u knjižnici
kako biste započeli pregovore.
Dođite.
Predlaže vođe i samo jednog savjetnika.
Pa, oprostite, Hendersone. Horace, dođite vi.
Ispričajte me na trenutak.
Trebalo je inzistirati da i Česi sudjeluju.
Komadaju prokletu zemlju, a nitko…
Ne vrpoljite se, g. Legat. Istrošit ćete tu stolicu.
-Halo? -Da, ovdje Cleverly.
-Legat je. -Da. Gdje je premijer?
Na konferenciji već jedan sat.
Dobro.
Sir Horace me zamolio da ostanem ovdje, ali…
Držite vezu otvorenom.
Mislim da bih premijeru bio korisniji na konferenciji.
Radite svoj posao.
Ali došao sam ovamo…
Nipošto!
Ostanite gdje jeste.
Halo? Gospodine?
Halo?
Ako London ponovno nazove,
mogu im reći da ste s upraviteljem hotela.
Vjerovat će.
Idite.
-Oprostite! -Pazite!
Iskaznicu, molim.
Oprostite. Sir Neville?
-Da. -Ja sam Hugh Legat.
Legat. Da, naravno. Što radite ovdje?
Imao sam nekoliko upita iz Londona. Je li sir Horace ovdje?
Ne, s premijerom je i ostalim vođama. Možete li meni reći?
Ništa hitno.
Hartmanne, vidjeli ste koliko se puta Göring preodjenuo?
Ovo je treća odora koju danas vidim.
Ali ne dopustite… Schmidt. Treba vas.
Führer želi da dođu i veleposlanici.
Brzo po François-Ponceta i Hendersona.
Kako ide?
Nemamo pojma.
-Želite li čaj? -Hvala.
Čaj, molio bih vas.
Odmah.
Vaša Ekscelencijo, možete li se pridružiti vođama u knjižnici?
Napokon.
Ja… Slijedi me, da nitko ne vidi.
Kamo ideš, dovraga?
-Dobar dan, koliko je sati? -Ne znam. Žao mi je.
Hvala svejedno.
Kvragu.
-Jesu li te pratili? -Ne znam.
-Nisam naviknut na ovakve stvari. -Dobro došao u Novu Njemačku.
-Jesmo li sigurni? -Koliko i bilo gdje drugdje.
U redu je. Naručit ću pivo, popit ćemo ga.
Slušat ćemo glazbu i govoriti na njemačkom.
Oprostite. Pivo? Dva svjetla.
Oženjen si?
Da.
Sretno?
Ide.
A ti?
Ne.
Sijediš.
A ti se još ne moraš brijati.
Gdje je Lena?
Više ne razgovaramo.
Baš mi je drago. Živjeli.
Hugh, nas dvojica, ti i ja,
zadnji možemo zaustaviti Hitlera.
Dogovorit će se. Sutra ili prekosutra.
Znam. U tome je problem.
Zašto?
Nagodite li se, Hitler postaje još moćniji.
Sprečavamo rat.
Ne sprečavate.
Znam da je grozno što Česi gube ove teritorije,
ali ako sutra napadnete,
umrijet će deseci tisuća nevinih ljudi.
Da. Ako sutra ne napadnemo, uskoro će možda umrijeti milijuni.
Milijuni.
Ne znate tko je on.
Da znate, nitko od vas ne bi bio ovdje.
Što želiš od mene?
Sastanak s Chamberlainom. Večeras.
Pomozi mi. Hugh, njegov si tajnik. Tajnici dogovaraju sastanke.
-Ne tajne sastanke s tobom. -Mora biti načina.
Nemoguće je. A što mu želiš reći?
Što mu želiš reći?
Da je Hitler grozan?
Vjeruj mi, to zna.
Mogu to dokazati.
To ti je zabavno?
Zaboravio sam kakav si.
-Ne želiš mi pomoći. -Ne mogu.
Ne mogu! Ne s privatnim sastankom.
Ali ako imaš informacije koje bismo trebali znati,
mogu se pobrinuti da ih premijer vidi.
Prije nego što išta potpiše?
Mogu pokušati.
Da.
Oprostite. Mogu li dobiti Stürmera ako ste ga pročitali?
-Naravno. -Da? Mogu li ga zadržati?
-Naravno. -Sigurno?
-Da. -Hvala.
Ne gledaj to, samo pokrij rukom, dovraga.
-Da. Oprosti. -Grozan si špijun, Hugh.
-Oprosti. -Trebao bi biti sa ženom.
Zapravo je lijepo malo otići.
Da pogodim. Kaže da si na distanci.
Da je ne puštaš do sebe.
-Tako je. -Učini nešto oko toga.
-I popij pivo. -Hoću li te opet vidjeti?
Znaš,
ako trebaš otići, u Londonu bi te dobro zbrinuli.
Nikad neću napustiti Njemačku. Nikad.
Strogo povjerljivo.
Berlin, 10. studenog 1937.
Führer je započeo s objašnjenjem da se radi o prostoru.
Njemačka rasa broji više od 85 milijuna,
što predstavlja gušću rasnu zajednicu od bilo koje zemlje.
To se može ispraviti samo stjecanjem životnog prostora,
što će se riješiti samo silom.
Kako protječe dan, g. von Hartmann?
Naporno, gđo Winter. A vama?
Pa, izdržat ću.
-Sastali ste se s engleskim prijateljem? -Da.
-I? -Vidjet ćemo.
-Nešto se dogodilo? -Moglo bi se reći.
Imamo dogovor.
Sporazum o trenutnoj predaji Sudeta…
Čestitam. Sjajno obavljeno.
Hvala.
…Njemačkom Carstvu.
Dobivamo sve što smo htjeli.
Mislio sam da će potrajati još jedan dan.
I bi, da se pitalo Chamberlaina.
Htio je iscrpiti Führera najsitnijim detaljima.
-Baš je sitničav. -Već su potpisali?
Što? Ugovori se tek pišu. Potpisat će nakon večere.
I poravnajte kravatu.
Nas smo dvojica pozvani u blagovaonicu s Führerom.
-O, Bože. -Što, „Bože“? Von Hartmanne.
To je velika čast.
-Da. -Točno, gđice…
-Gđa Winter. -Gđo Winter.
Uglavnom, Englezi i Francuzi neće ostati na večeri.
Izgubili su apetit.
-Mole nas da popunimo redove. -Dr. Schmidt!
Opet me trebaju.
-Jedva smo se spasili. -Hvala.
Führer je vegetarijanac. Ne da da se poslužuje meso.
-Je li? -Da.
Kad sam bio na ručku s vrhovnim zapovjedništvom
poslužili su šnicl od celera.
-Musso je sigurno uživao u tome. -Sigurno.
Poslije sam, kažem vam, otišao ravno u obližnju mesnicu.
-Po kobasice. -Bilo vam vuršt?
Da. Baš sam izlazio iz mesnice,
a tko ulazi? Hermann Göring.
S gladnim izrazom lica.
-Gladan kao i ja. -Gospodine…
Ne sada, Legate.
Ne pijte previše.
Samo smočite usta.
Imamo još puno posla.
Sutra će svijet gledati München i naše prijevode.
Naravno.
Ne smijemo griješiti.
Ima vještine. Nije loš pregovarač.
Premijeru, sutra ujutro,
milijuni majki blagoslivljat će vas
jer ste spasili njihove sinove od ratnih strahota.
-Ma ne. -Premijeru.
Ljubazni ste.
-Može tren? -Ne sad.
-Hitno je. -Legate!
Trebali biste se odmoriti prije potpisa, Neville.
Mislim da hoću malo prileći.
-Poslao sam vam sendvič u sobu. -Hvala, Horace.
Legate, hoćete li mu dati trenutak da predahne?
-Da. -Jako je umoran.
Budan je već 15 sati ili više.
Da. Oprostite.
Pridružite nam se na večeri. Dobro.
-Ispričajte me. -Von Hartmanne?
Kamo idete?
Oprostite, moj Führeru. Trebaju me za prijevod sporazuma.
Dođite.
Nikad ne zaboravljam osobne obveze.
Za Njemačku
sam spreman biti tisuću puta nepošten.
Za sebe, nikad.
Ne kradem satove.
Hvala, Führeru.
U zdravlje naših dragih talijanskih prijatelja.
I za Führera.
Za Führera.
Jedan talijanski izaslanik hvalio je ovdašnju kuhinju.
Da, zaista.
Što preporučujete?
-Preporučujem Hachsen. -Što je to?
Svinjska koljenica. Jako hrskavo.
-Sir Horace? -Da?
Mogu li doći za tren?
Da, naravno.
-Pročitao si? -Povjerljivo je.
-Ako saznaju… -Jesi li razgovarao s njim?
Stišaj se! Ne još.
Znaš da će potpisati?
S njim to nije lako načeti.
-Onda ću ja. -Za Boga miloga! Ne budi glup.
Ovo je zadnji trenutak. Razumiješ li?
Ne želim to imati na savjesti!
Ni ja. Čim budem mogao, razgovarat ću s njim.
-Odmah. Idemo zajedno. -Ne!
-Zašto ne? Na rubu smo. -Znaš li…
Na rubu smo.
Paule.
-Žao mi je. -Što ti se dogodilo?
Moramo pokušati, Hugh.
Molim te, moramo pokušati.
Uništit ću karijeru.
Gdje je dokument?
U mojoj sobi.
Hajde.
Neki drugi hotel u blizini?
-Nazvat ću ih. -Hvala, to bi bilo sjajno.
U međuvremenu, ako se možemo otuširati, bilo bi odlično.
Slušaj.
Star je i iscrpljen.
Dat ću mu dokument i ako pristane na sastanak,
nemoj mu držati moralno predavanje.
-Samo činjenice. -Dobro.
Čekaj ovdje.
Oprostite.
Ne. Uđite, Legate, samo mi provjeravaju tlak.
Srećom, čini se da ću preživjeti još jedan dan.
-Laku noć. -Laku noć, Josephe. Hvala.
Što to ne može čekati?
Došli smo do važnog dokumenta.
A tko smo mi?
Ja sam došao do dokumenta.
Što je to?
Zapisnik sastanka Hitlera i zapovjednika prošle godine.
Na sastanku se izričito obvezuje na osvajački rat.
Na njemačkom je, ali vjerujem da je legitiman.
I točan.
Kako je dokument došao do nas?
Prijatelj mi ga je povjerio.
-Prijatelj? -Njemački diplomat.
Zašto želi da ga imamo?
Mislim da bi to trebao sam objasniti. Čeka vani.
-Zna li g. Horace za ovo? -Ne, gospodine.
Nitko ne zna.
Prekoračujete ovlasti, mladiću.
Ne mogu se naći s njemačkim diplomatom.
Razumijem, ali riskira život da se nađe s vama.
Ne, ovo…
Ovo je neprimjereno.
Znam.
Da.
Tri minute. Ni trenutak više.
Imaš tri minute.
-Paul von Hartmann, Vanjski poslovi. -Kako ste?
-Hvala što ste me primili. -Ne znam je li pametno. Za ikoga od nas.
Sjednite. Zatvorite vrata, Legate.
Pridružite nam se, Legate. Hajde.
Izvolite.
Taj je dokument dokaz da Hitler laže
kad tvrdi da nema daljnjih teritorijalnih zahtjeva.
Naprotiv,
želi proširiti zemlju i nastavit će se širiti.
Stoga vas molim da večeras ne potpišete sporazum.
Što?
Premijeru.
Adolf Hitler je čudovište.
On je luđak.
Ne možete mu dati što želi. Uzimat će sve više zemlje.
Sve će više ljudi patiti.
Ovo je dokaz.
Pozdravljam vašu hrabrost, mladiću.
Ali moram vas poučiti političkoj stvarnosti.
Građani Velike Britanije nikad neće uzeti oružje
zbog lokalnog graničnog spora.
To je više od…
Što se tiče onog što Hitler
hoće ili neće učiniti, moramo čekati.
Čekanje nije…
Moj je glavni cilj izbjeći rat u bliskoj budućnosti
kako bih mogao početi graditi trajni mir.
Neće biti trajnog mira.
Ali moram pokušati!
Najgore što mogu učiniti jest napustiti konferenciju.
Učinite li to, ljudi u vojsci čekaju.
Otpor koji će ga srušiti.
-Zašto to već nisu učinili? -Hoće…
Ne mogu se pouzdati u otpor
koji mislite da postoji u njemačkoj vojsci.
Mislim
da biste trebali…
ovo odnijeti natrag odakle je došlo.
Ne.
Zadržite ga. Proučite.
To je politička stvarnost.
Sad ste drski.
A vi se rukujete s čovjekom koji mrzi sve za što se zalažete!
Laže vam. Ići će sve dalje.
Neće stati, gospodine. Nikad…
Hvala na vremenu. Molim vas, nemojte potpisati sporazum.
Riješite se ovog.
Moram reći, Legate,
jako ste me razočarali.
-G. predsjedniče. -Da?
Hvala na suradnji.
Mislim da smo postigli odličan dogovor.
Drago mi je.
Monsieur Daladier. Jeste li večerali?
Eno ih.
Česi nisu ovdje s obzirom na okolnosti.
Eno Monsieura Daladiera.
Monsieur Daladier, kako je bilo na večeri?
Oprostite, govorimo istovremeno.
Ovdje je uzbudljivo.
Tražite nekoga?
Da, hvala. Tko organizira novinare?
Tko je odgovoran za to?
Uživajte u boravku u Münchenu, g. Legat.
Prokletstvo.
Što si htio od njega?
Britanskog fotografa na potpisivanju.
Nema šanse.
Samo Führerov osobni fotograf slika.
Oprosti ako sam te večeras osramotio.
Ja bih se trebao ispričati.
Što si učinio s dokumentom?
Nosim ga u London nekome tko će reagirati.
Neće biti uzalud.
-Gospodo! -Trebali bismo ušutjeti.
Führer se raduje što vas može pozvati u knjižnicu na ceremoniju potpisivanja.
-Premijeru. -Dobro.
Duce, Monsieur président, ekscelencije, gospodo.
Izvolite, ovuda.
…UVJETI ZATVORA ZA POLITIČKE PRIJESTUPE.
MÜNCHEN, 29. RUJNA 1938. ADOLF HITLER
Tko je ondje?
Otvori vrata.
Hoću ti nešto pokazati.
Sada?
Samo sad možemo.
Dvije minute.
Reci joj nešto.
Neće odgovoriti, ali možda čuje.
Lena?
Ja sam, Hugh.
Što se dogodilo?
Rastali smo se.
Nakon tvog puta u München.
Zašto je ovdje?
Uhićena je na prosvjedu '35. godine
i poslana u Moringen, ženski logor.
Kad su otkrili da je Židovka…
bili su grubi.
Rekli su da je pala kroz prozor.
Sigurno jest.
Nakon što su joj urezali Davidovu zvijezdu u leđa.
Znao sam da je rasist.
Mislio sam da sve te grozote mogu ostati postrance.
Kako?
No ne mogu ostati postrance.
Ako su sposobni za to, sposobni su za sve.
Lena je to znala.
Jest.
Smijem li?
Da podijelimo?
Što ćeš učiniti?
Nastaviti.
Za nekoliko sati Hitleru nosim sažetak vijesti.
Rekli su mi da sam mu se svidio.
Možda je to prilika da nešto učinim.
Što…
-Kako? -To bi sve riješilo.
Ubili bi te što si to i pomislio.
Imam pištolj.
Možda ću biti nasamo s njim.
Prestani!
Ne budi glup.
U Londonu ću s dokumentom nešto postići.
Vjerojatno još razgovora.
-Da, još razgovora. -Moram se boriti.
Ne moraš se boriti.
Ne biramo vrijeme u kojem živimo.
Možemo birati samo kako ćemo reagirati.
Ne moraš se boriti! Moramo razgovarati!
Ja se moram boriti!
-Ne moraš! -Ne! To je moja odgovornost!
-Razumiješ li? -Tvoja?
Ili si mogu raznijeti mozak.
Postoje i drugi načini. Razgovor, debata.
-Nema drugih stvari. -Uvijek ima nade!
Nada je čekanje da to učini netko drugi.
Svima bi nam bilo bolje bez nje.
Nedostajao bi mi.
Zbogom.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Malo je rano za šetnju.
Da.
Nisam mogao spavati. Morao sam razbistriti glavu.
Jeste li dobro?
-Zašto ste ovdje? -Tražim vas.
Premijer vas želi vidjeti.
-Čuo sam da me trebate. -Legate, dobro jutro.
Jeste li možda donijeli primjerak Timesa
s Hitlerovim govorom?
Jesam, u kutiji je.
Dobri čovječe. Možete ga naći?
Sinoć smo razgovarali.
Pitao sam ga možemo li se naći jutros prije povratka.
Koga?
Herr Hitlera.
Je li pristao?
Nije mogao odbiti.
Moram reći da ste mi sinoć doveli iznimno nepristojna mladića.
-Zbilja mi je žao zbog toga. -Hvala.
-Jeste li još nekome rekli za to? -Ne.
Dobro. Nisam ni ja.
Argumenti su bili naivni,
ali nisu bili neučinkoviti.
Evo ga.
Slušajte, odnesite ovo Wilsonu.
Zamolite ga da to preoblikuje u kratku izjavu o namjeri.
Samo ovaj dio.
Ne razumijem.
U ponedjeljak navečer Hitler je javno izrazio želju
za trajnim mirom između Njemačke i Velike Britanije.
-Da. -Želim da se njegov proglas preoblikuje.
-U zajedničku izjavu. -Zajedničku izjavu?
Na koju se i on i ja možemo danas potpisati.
Hajde, obavite to.
I popijte kavu. Niste sasvim budni.
„Smatramo da sinoć potpisani ugovor
simbolizira želje naših naroda
da se više nikad ne zarate.“
Nadam se da premijer zna da to nema pravnu snagu.
-Naravno, nije budala. -Što onda izigrava?
Nemam pojma. Čuo sam za to prije pola sata.
-Imate li je? -Da.
-Dobro. -Možda je preduga.
-Što ako odbije potpisati? -Zašto bi?
Sve je to već izjavio.
-Ne znači da će se toga držati. -Simbolično je, Horace.
Sinoćnji dogovor rješava samo sitni spor.
Bit će ih još.
Želim da se javno obveže na mir.
Legate, neka auto čeka u 11 h.
Za Führerbau?
Ne. Stavili ste moje ime ispred njegova. Trebalo bi biti obrnuto.
Inače, dobro.
Da, htio sam se sastati s njim.
Osobno, bez dužnosnika.
-Pozvao me u svoj stan. -Što?
-Bez dužnosnika? -Ni vi.
Zaboga. Ne možete sasvim sami otići k Hitleru.
Mogu i hoću.
Gospodo, moramo djelovati na razini događaja.
Što? Hej!
Što radite ovdje?
Kojeg vraga radite ovdje u Münchenu?
Što radite u Münchenu? Što se događa?
Što se ovdje događa? Razgovaraj sa mnom.
Ne znam.
Tako, sad ćemo razgovarati. Hajde, razgovarajmo.
Predlažem ti da se vratiš odakle si došao.
Legate.
Paul.
To je bilo nešto određeno.
Malo sramotno. Pa zašto…
Što se tiče… Jednostavno jest. Nema objašnjenja.
-Premijeru? -Da?
-Trebam ići s vama na sastanak. -Ne.
Mislio sam da sam to razjasnio. Bez dužnosnika.
Ne kao dužnosnik. Kao prevoditelj.
Želim da sastanak smatra osobnim.
Trebate nekoga da točno prenese vaše riječi.
Sjetite se Berchtesgadena kad nam je odbio dati primjerak…
Ne oslanjajte se na Schmidta.
Prevoditelj bi bio koristan.
-Jedini u delegaciji govorim njemački. -No dobro!
Možete doći, ali budite diskretni.
Neka vas ne vidi. A ni ja.
G. Chamberlain!
Dobro jutro, premijeru.
-Ovuda. -'Jutro.
Vaš kaput.
-Dobro jutro, premijeru. -Dobro jutro.
-Jeste li dobro spavali? -Da, hvala.
Drago mi je što to čujem.
Mi, njemački Führer i britanski premijer,
složili smo se o budućnosti englesko-njemačkih odnosa.
Sinoć potpisani sporazum
smatramo simbolom želje naših naroda
da više nikad ne zarate jedan protiv drugog.
Odlučni smo nastaviti uklanjati moguće izvore neslaganja
i pridonijeti miru u Europi.
Premijeru, želim vam izričito zahvaliti.
Ja ću vas otpratiti do hotela.
Hvala, Herr Hitler.
Ako smijem reći,
nikad nisam sumnjao
da ćete poduzeti sve da štitite Njemačku.
Sažetak stranog tiska!
Hvala. Dođite, Legate.
IMAJU DOKUMENT. ŽAO MI JE.
Stiže Reichsführer.
Ispričajte me, Führeru.
„Klicanje Hitleru bilo je mehaničko i pristojno.
Chamberlainom su bili oduševljeni.“
Kao obrazovani Nijemac, što mislite? Imaju li pravo?
Ne želim da me mehanički prate!
Vratio sam Njemačkoj dostojanstvo.
Je li previše tražiti malo zahvalnosti?
„Mehanički.“
Zahvalni su šupčini Chamberlainu!
Jesam li ja jedini koji shvaća da nas čeka povijesni zadatak?
Da je ovo trenutak da Njemačka ispuni svoju sudbinu?
Govorite. Želim da mi odgovorite.
Zašto nisu zahvalni?
Ljudi ne žele rat. Boje se.
Ne znaju što žele.
To su djeca.
Ali imate pravo. Boje se.
Okružen sam kukavičlukom.
Da, Führeru.
Rekao sam vam da znam čitati ljude.
Kažete da,
ali vaše oči…
kažu ne.
Ovdje smo samo vi i ja.
Dakle,
što mislite, von Hartmanne?
Što mi želite…
reći?
Ništa.
Heil, moj Führeru.
Potpisali ste još jedan sporazum s Chamberlainom?
Ne shvaćajte to tako ozbiljno. Taj je papir nevažan.
Problem je u njemačkom narodu.
Još nešto?
Hvala vam.
Za
ovo.
Hvala.
Rekli su mi da se povezem s nekim do zračne luke.
Drago mi je što sam nasamo s vama.
Nisam bila sasvim iskrena.
Ne?
Ne. Zapravo sam anđeo čuvar.
O čemu govorite?
Pitali ste me kako se prezivam.
Menzies.
Poznajete mog strica iz Vanjskih poslova.
Zamolio me da pazim na vas.
Hvala Bogu da jesam.
Uzela sam ga kad ste otišli s prijateljem.
Jutros ga je netko drugi tražio?
Pretpostavljam da me čekaš?
Ne, zapravo.
Ne?
Ne danas, Paulie. Ne danas, ali uskoro. Vrlo uskoro.
Dobro onda.
-Čast mi je… -Nestani.
Hvala vam.
Hvala.
Hvala!
Dosta.
Cigaretu?
Da.
Gospodine.
Gospodine, stižemo za pola sata.
Bože, zaspao sam!
Navodno ima prilično ljudi.
Kralj je zamolio da idete izravno u Buckinghamsku palaču
kako bi vam se Veličanstva osobno zahvalila.
O, Bože.
Morat ću se obratiti novinstvu.
Svijet još ne zna za našu zajedničku izjavu.
Premijeru, molim vas
da pothvat s Hitlerom tretirate s iznimnom pažnjom.
Dogovor oko Sudeta je jedno, ali drugi dokument…
Znam.
Horace, ako sam nešto naučio iz svog odnosa s g. Hitlerom
jest da ne možeš igrati poker s gangsterom
bez asa u rukavu.
A ako prekrši riječ? Ispast ćete budala.
Ako prekrši riječ, svijet će vidjeti kakav je!
Saveznici će se ujediniti, možda se Amerikanci uključe.
Ako ja ispadnem budala, to je mala cijena.
Horace, mogu igrati samo s kartama koje su mi podijeljene.
Što vi mislite, Legate? Mislite li da će ovo promijeniti igru?
Mislim da je moguće, premijeru.
I ja.
Gledajte, Legate.
Kao da smo dobili rat, ne izbjegli ga.
Tisuće ljudi okuplja se na Mallu.
Dobro došli kući. Čestitam.
Kralj će ga izvesti na balkon.
Rješavanje čehoslovačkog problema,
što je postignuto,
ja smatram
samo uvodom u veću nagodbu,
koja cijeloj Europi
može donijeti mir.
Jutros…
Jutros sam još jedanput razgovarao
s njemačkim kancelarom Herr Hitlerom.
Ovo je dokument
s njegovim imenom kao i mojim.
Bok.
-Bok. -Bok.
Gdje je Arthur?
U vrtu. Bit će sretan što te vidi.
Oprosti što sam onako otišao.
I…
Htio sam reći…
Imala si pravo.
Bio sam razočaran.
Ja sam kriv, ne ti.
Ali neke stvari želim promijeniti.
Razmišljam o otkazu.
I što ćeš raditi?
Kad dođe rat, moram biti
koristan.
-Da. -Ne smij se, no možda odem u zračne snage.
A sporazum? Nije li upravo rekao…
Samo odgoda. Premijer nam je omogućio pobjedu kad dođe do tog.
To je važna stvar, kad razmisliš.
Ali doći će do tog.
Prije ili poslije.
Uskoro ćemo se morati boriti. Morat ćemo pobijediti.
Sigurno možete još nešto učiniti.
-Još pregovora… -Nema drugog načina.
Ne govori to.
Uvijek ima nade.
Da.
I svima bi nam bilo bolje bez nje.
Tata!
Dođi, skokni.
Nedostajao si mi.
Mogao sam ubiti Hitlera.
Bio sam blizu, osjetio njegov dah.
Osjetio sam pištolj u ruci.
Ali moja se ruka nije micala.
Znaš li zašto?
Odakle mi to pravo?
Hoćeš li nastaviti?
Što drugo možemo?
Objesit će te za to.
Znam.
Uzet ću je.
Govoriš i ruski, zar ne?
MIR IZMEĐU BRITANIJE I NJEMAČKE TRAJAO JE SAMO GODINU DANA.
POD TEŠKOM KRITIKOM, NEVILLE CHAMBERLAIN DAO JE OSTAVKU
I UMRO NEKOLIKO MJESECI POSLIJE.
VRIJEME KUPLJENO SPORAZUMOM IZ MÜNCHENA
OMOGUĆILO JE BRITANIJI I SAVEZNICIMA
DA SE PRIPREME ZA RAT I PORAZE NJEMAČKU.
PREMA ROMANU „MUNICH“ ROBERTA HARRISA
Prijevod titlova: Nikolina Novak