Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
1932 OXFORD UNIVERSITET
Hey, Ian! Kan du klare det?
Vi burde lave et væddemål.
Må jeg få lidt mere champagne?
-Vi serverer ikke mere. -Helt ærligt. Kom nu.
Jeg beklager.
Kom nu.
Jeg beklager meget.
Tak.
I englændere vil aldrig forstå,
at det er et spørgsmål om identitet.
Nej, det er mere end identitet.
Jeg taler om…
Hugh, vågn op!
Jeg taler om et land så…
Jeg skal have lidt søvn.
Lytter du til mig?
-Jeg lytter. Jeg lytter til hvert ord. -Du lytter ikke.
-Hvad laver du? -Jeg vil gøre noget.
Jeg vil føle noget ægte!
Her er noget ægte!
Ja!
Kom med dem! Han dør! Han har brug for det!
Betragt Isis' spejlblanke vand!
Hold kæft, Paul!
-Jeg elsker også dig og din Chartey! -Luk nu røven!
Paul, kom tilbage!
Drømmen er ved at være ovre, og det skal vi fejre!
-Vi skal fejre det! Kom nu! -Gudskelov. Bed ham komme ud.
Hvis han vil tage en svømmetur, er det hans valg.
Jeg vil ikke svømme.
Jeg kaster mig i vandet i fortvivlelse over vores gale generation.
Fremragende. Gør det.
Jeg ved nu ikke.
Stop med at drikke.
Kom nu.
Kom! Vi er tre her.
I gør det kun, fordi jeg er her.
Se lige den dreng.
Så engelsk!
-Lad ham være! -Altid det samme!
-Hvad er der galt med at være engelsk? -Jeg har lært noget på Oxford.
Vi får endnu en lektion.
Englænderne er kendt for deres afstand.
Ja. Både fra hinanden og fra deres følelser.
Vi er ikke andet end følelser.
En ny tidsalder er startet.
I det nye Tyskland. Det kan I se frem til.
Det nye Tyskland.
-Ja. -Det er en flok bøller og racister.
Tyskland er den stolteste nation på Jorden.
Det ser du, når du besøger os i München.
-Klart. -Jeg passer på dig.
Giv mig en cigaret.
Nej. Det er min sidste.
-Vi må dele. -Giv mig den.
-Du er god. -Du kan godt.
Hold den inde.
-Okay. -Er den varm?
Det er vores gale generation!
Det er vores gale generation.
Smukt.
LONDON - SEKS ÅR SENERE
HVOR ER DIN GASMASKE?
Træk i rebet.
Skal din mor gøre det for dig?
-Undskyld mig. -Det er okay.
Ja. Bare klap i, og fortsæt!
Træk det til venstre!
Blidt, ikke for meget!
-Hold det stille. -Ja!
Ja, det er godt. Hold det stille.
Det var bedre, drenge. Nu kører det.
Nej. For Guds skyld. Det sidder fast på skulpturerne!
Pas på! Vær forsigtig.
Kom nu! Træk det til venstre!
Jeg prøver!
Denne side.
Pas på!
Sådan her?
Kom så.
De stopper alt, der flyver.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Klæd dig ikke i sæk og aske.
Jeg kom selv for sent.
Tak.
-Hvad er det? -Arthurs gasmaske.
Jeg har lige hentet den. Jeg vidste ikke, de havde børnestørrelser.
Det er nyt for os alle, ikke?
Når alarmen lyder, skal jeg give ham den på først.
Det tester ens moderinstinkter.
En drink? Jeg er tør i halsen.
-En halv flaske Chablis. -Så gerne.
En halv?
Arbejde.
-Hvad sker der derovre? -Jeg kan ikke tale om det.
Det er ingen, der lytter.
Hitler vil have Sudeterland og troede, tjekkerne ville give ham det.
-Ja, jeg… -De giver ikke op uden kamp.
Indgår de ikke en aftale i morgen vil Tyskland mobilisere,
og Frankrig og Storbritannien vil forsvare Tjekkoslovakiet.
Så snart det sker…
Tak.
Vi spiste her dagen efter brylluppet.
Ja, Hugh. Jeg fik madforgiftning af fisken.
Ja. Undskyld. Gud!
-Det havde jeg glemt. -Det er okay.
Men det er et af de bedste steder i London.
Ja.
Jeg ville ønske, vi kunne leje et værelse og blive i sengen hele eftermiddagen.
Hvad venter vi på?
Arthur er hos Nanny, og stedet kan ikke være fyldt.
Prøv at arrangere det.
Du ved godt, jeg ikke kan.
-Gør jeg? -Jeg skal tilbage halv tre.
-Hvorfor spørger du… -Du nævnte det.
-Jeg gør en indsats, som du ønskede. -Jeg ved det godt.
Hr. Legat, Downing Street er i telefonen.
For helvede.
Jeg må tage den.
Selvfølgelig.
Her er lidt privatliv.
Tak.
Det er Legat.
De bliver nødt til at komme.
Cleverly spørger efter Dem. Forhandlingerne er slut i Berlin.
Hr. Horace Wilson flyver hjem.
Jeg kommer.
Hurtigt. Han slår os ihjel.
Pis.
Lord North Street 83, tak.
Frokost på Imperial Grand midt i en international krise.
Måske i Udenrigsministeriet…
Undskyld. Det sker ikke igen.
Ingen forklaring?
Det er min bryllupsdag.
Tillykke.
Nogle gange må familien træde i baggrunden.
Sådan er det nu.
-Har Syers orienteret Dem? -Forhandlingerne er brudt sammen.
Helvede er ved at bryde løs. Hitler mobiliserer i morgen.
Premierministeren taler til nationen klokken seks,
og De skal klare BBC.
Har… Undskyld mig. Har nogen talt med tjekkerne?
-Hvad? -Jeg tænkte bare, at tjekkerne…
Premierministeren har ikke brug for forslag fra Dem, Legat.
Javel.
SAMMEN MOD HITLER
STØT TJEKKERNE STOP HITLER, OG STOP KRIGEN
Det sker på det værst tænkelige tidspunkt, premierminister.
Premierminister, hr. Horace er her.
Det lader til, I har lidt arbejde at se til, mine herrer.
-Lad ikke mig stå i vejen. -Premierminister.
Skal jeg vise ham ind?
Naturligvis.
Horace?
Tak, Osmund.
Premierminister.
De må være glad for at være tilbage.
Hvordan var det? Hvordan gik det?
Det begyndte forfærdeligt og gik ned ad bakke derfra.
Han venter ikke en dag længere, før han invaderer.
Jeg advarede ham om, at hvis franskmændene opfylder deres forpligtelser,
så går vi ind sammen med dem.
Hvad sagde han til det?
Han smilede.
Det er mere foruroligende, end når han råber.
Men budskabet var klart.
Han mobiliserer i morgen.
Hun har en flot kjole på.
Til paraden.
Har De valgt noget endnu?
-Kaffe, sort. -Kommer straks.
Goddag.
Hvordan gik det?
-Noget til Dem? -Nej tak.
I dag råbte han bare ad dem.
Forhandlingerne med englænderne er ovre. Han har fået nok.
Til sidst var Henderson bare tavs.
Wilson tog i lufthavnen og fløj til London.
For at bevise, at han mener det,
sender galningen en parade op ad Wilhemstrasse
-mod den britiske ambassade. -Så?
Så vi mobiliserer i morgen.
-Er De sikker? -Jeg er sikker.
Så har vi kun et par timer.
Oster taler med generalerne.
Vi mødes i aften.
Et nyt sted i Alt-Berlin. Klokken ti.
Jeg må tilbage.
Jeg er virkelig bange.
Må vi fodre duerne?
-Ja. -De er sultne.
-Hvad hedder du? -Margarete.
-Her. -Kom her.
Er I bange for mig?
-Fru Limpert? -Ja?
-Jeg klarer det. -Okay.
-Sig det til hr. Plassman. -Det gør jeg.
Lad mig.
Jeg kan godt.
-Hr. von Hartmann. -Jeg kan godt.
Sådan.
Må jeg?
Dette er London.
Om et øjeblik vil I høre premierministeren,
højt ærede Neville Chamberlain,
tale fra Downing Street 10.
Hans tale vil høres over hele imperiet,
i hele Amerika
og i et stort antal fremmede lande.
Hr. Chamberlain.
Jeg vil sige et par ord til jer,
mænd og kvinder i England og imperiet.
Det er forfærdeligt og fantastisk,
at vi graver skyttegrave og prøver gasmasker,
på grund af en strid i et fjernt land
mellem folk, vi ikke kender til.
Både hr. Hitler og tjekkerne
har lidenskabeligt talt deres sag for Sudeterland.
Hr. Hitler har sagt privat,
og i aftes gentaget det offentligt,
at når dette spørgsmål er løst,
er det enden på Tysklands territoriale krav i Europa.
Forbandede fjols.
Nu beder jeg jer vente,
så roligt I kan,
på begivenhederne de næste par dage.
Så længe krigen ikke er startet,
er der altid håb om, at den kan forhindres.
Og I ved, at jeg vil arbejde for fred
til sidste øjeblik.
Godaften.
Transmissionen er slut, premierminister.
Godt gået. Ingen slinger i valsen.
Fotografi.
Sådan. Som om jeg læser.
Godt. Mange tak.
Godt navigeret.
Tak.
Jeg tror, tricket er at forestille mig, at jeg taler til
en person, der sidder i sin lænestol.
Men det var lidt sværere i aften,
for der var en anden, der lurede i skyggen.
Hr. Hitler.
RADIOTRANSMISSION DEN BRITISKE PREMIERMINISTER
Tager De det til Rigskancelliet?
Ja. Jeg er meget spændt på, hvordan Hitler vil svare.
-Hvad så bagefter? -Bagefter?
Bagefter.
-Jeg har en aftale i Mitte. -Okay. En aftale?
Ja.
Hvor spændende.
På gensyn, hr. von Hartmann.
Fru Winter.
For guds skyld! Det skulle ind først.
Jeg har alt under kontrol. Leslie? Ja, det skal med.
Hvor skal jeg sidde?
-Ja. -Jeg sidder foran.
Tak.
Jeg sidder foran.
Kom så.
Jøsses!
Arthur?
Undskyld. Jeg forventede ikke…
Hej.
Hvad var det?
-Han skræmte mig. -Han har ventet på dig.
Godt, du er hjemme.
Jeg pakker min taske og går igen. Jeg har ikke lang tid.
Sover du ude?
-De har brug for mig. -Vi har brug for dig her.
Hvad sker der?
Pak tøj til en uge, og kør ham til dine forældre.
Hvorfor?
Jeg vil vide, I er et sikkert sted.
Ikke uden dig.
Pamela. Du skal. Det bliver svært at komme ud af London.
-Sig, du har en søn. Vi har brug for dig! -Jeg kan ikke…
-Tag af sted i morgen. -Det er for vigtigt.
Ikke vigtigere end din familie.
-Det er tydeligt. -Skat, jeg…
Slip mig!
-Du er urimelig. -Er jeg urimelig?
Jeg virker hysterisk, fordi du er alt for rolig!
Er der ikke noget… Det er dit ægteskab.
Det er din familie!
Jeg ved, jeg er vred, og jeg ved, du hader det,
men din tavshed dræber mig!
Vi pakker og er væk om en time.
Ingen tvang dig til at gifte dig med mig, Hugh.
Det var ikke en straf.
-Du valgte det. -Jeg…
Det er ikke min skyld, du er skuffet over dit liv.
-Jeg kan ikke tale om det nu. -Selvfølgelig ikke.
-Få de ting ind. -Vi skal bruge to til sofaen.
-Billeder. -Jeg gør det først.
Har De brug for en arbejder?
JEG SØGER ARBEJDE!
Har De brug for en arbejder?
Paulie? Nej. Jeg kan ikke tro det.
Franz Sauer.
-Lille Paulie! -Hvordan går det?
Flittig som en bæver. Dig? Hvor skal du hen?
Til den britiske ambassade.
Med det officielle svar på Chamberlains transmission.
-Seriøst? -Ja.
Virkelig?
Tænk, at du leverer beskeder mellem verdens ledere?
-Og jeg beskytter Føreren selv. -Er du livvagt?
Førerens Eskorte.
En af 27.
Tillykke.
Paulie, en af kun 27.
Tillykke.
Men alle vidste altid, at du ville nå toppen en dag.
-Ikke at jeg også ville. -Nonsens. Vi er vindere.
-Ikke jeg. -Altid.
-På vores fodboldhold? -Ikke takket være mig.
Det var dig, Franz. Vores modstandere tissede i bukserne i frygt.
Ja, de kunne ikke komme forbi mig.
Paul, lad mig ikke forsinke dig. Pligten ringer.
Vi ses, Franz.
Det gør vi, Paulie von Hartmann!
Hey! Det er ikke dine kartofler!
Hugh! Tag det direkte op til premierministeren.
-Hvad er det? -Svar fra Berlin. Fart på.
Tak.
Vi opgiver det tjekkoslovakiske folk til nazisterne.
Vi opgiver dem ikke bare.
Undskyld mig. Hitlers svar på transmissionen.
Godt.
Nå?
Han skifter ikke mening.
Måske kunne vi…
Legat, vil De hente en kopi af The Times fra mit kontor?
Javel.
Jeg har en her.
-Okay. Er den fra i dag? -Ja.
Godt. Lad os se, hvad vi har her.
-Hitlers tale er på side 17. -Sytten, godt.
Der var den. Godt.
Der er…
Noget har irriteret mig, siden jeg læste det.
"Der findes ikke en stormagt i Europa
med en mand i spidsen, der har lige så stor forståelse
for vores folks lidelser,
som min gode ven Benito Mussolini."
-Kan I se, hvad jeg mener? -Ja.
Jeg ved ikke, om jeg kan.
Hvis hr. Hitler ikke vil lytte til mig,
vil han måske lytte til sin gode ven
Benito Mussolini.
Legat, tag dette til krypteringsrummet
og få det telegraferet øjeblikkeligt til Jimmy Drummond,
vores ambassadør i Rom.
Ja, premierminister.
Burde De ikke fortælle udenrigsministeren, at De skriver til italienerne?
Glem udenrigsministeren.
Legat, det hørte De ikke.
Skrub…
Se dem! Følg godt med!
Det er her, jøder hører til.
Bliv ved med at skrubbe!
Jeg sagde, bliv ved med at skrubbe!
Ned i revnerne. Bliv ved med at skrubbe!
Du overså noget.
Se ham lige, det jødesvin!
Hans tilstedeværelse svinede jorden til!
Din bløde ånde giver trøst…
Også revnerne.
Jeg sagde, bliv ved med at skrubbe!
I dine arme
Barfodet i timevis
Over det bløde mos
Du drømmer stille
Om mærkelige stjernetegn
De gyldne lokker
Oplyst af månen
Jeg ser længslen
Men du kan ikke blive…
-Undskyld. -Jeg troede, du var faret vild.
Hvad?
Besynderligt at se Dem her, oberstløjtnant.
-Jeg har aldrig set Dem uden uniform. -Et øjeblik.
Andi, tre snaps.
Tre snaps, så gerne.
Sig frem.
Alle højtstående generaler var der.
De bekræftede igen,
at der er stor modstand mod en krig mod tjekkerne.
Det er øjeblikket, vi har ventet på.
Når Hitler giver ordre til at angribe klokken to i morgen,
vil Værnemagten træde ind.
-Vi tre har løsningen. -Hvad mener De?
Vi tager til Rigskancelliet.
Vi sørger for, at alle vigtige indgange er frie.
Vi giver signalet, og Hitler bliver anholdt.
Tror De, at Værnemagten vil gå imod ham?
Krig med tjekkerne. Det er…
Det betyder krig med Storbritannien og Frankrig.
Sindssygt! Det er det sidste, generalerne vil.
Ja, Hans. Men jeg stoler ikke på generalerne.
De er ikke imod ham.
De er bare imod krig, fordi de er bange for at tabe.
-Er det virkelig den eneste plan? -Det er den eneste plan, vi har, Erich.
Den lyder meget uholdbar.
Har I tænkt over, om vi tager fejl?
Hvis vi tager fejl?
Hvis han har ret, siger sandheden
og bare vil tage de territorier, der tilhører Tyskland?
Stopper han der?
Så gå, Erich.
Hitler er en lille, vulgær mand, en bølle.
Han har kun sin egen sandhed. Han vil have mere og mere.
-Det kræver ofre. -Hvordan ved du det?
-Han stopper aldrig! -Ingen tid til at skændes!
-Det er i morgen… -Tre snaps.
Er du med os, Erich?
Lad os antage, at Hitler bliver anholdt i morgen.
Hvad sker der så?
Så skyder vi svinet.
Hvis han ikke overgiver sig.
Mobiliseringen begynder klokken to i morgen. Det er vores signal.
Venner, historien holder øje med os.
I morgen aften
vil dette mareridt være forbi.
Jeg ser længslen
Men du kan ikke blive
Kom og dans i den blå nat
En gang til med mig
-Hvad? Vil I anholde ham? -Det er planen, ja.
-Tror I, det vil virke? -Ja.
Vil Værnemagten vende sig mod chefen?
Aldrig. Jeg var gift med en general.
Han var et illoyalt røvhul.
Ja, mod mig, men ikke mod Hitler.
Vi stopper ham, når han mobiliserer i morgen.
-Skal han mobilisere? -Ja, for fanden!
Hvis han ikke går i krig, kan I ikke stoppe ham.
Paul, det betyder, I har brug for krigen. Perverst.
Ja, det er perverst, Helen. Ingen forbrydelse, ingen anholdelse.
Hvad?
Kan jeg virkelig stole på dig?
-Du stoler allerede på mig. -Det er noget andet.
Hvad?
UDENRIGSMINISTERIETS POLITISKE AFDELING
Hvad er det?
Jeg tog det fra Udenrigsministeriet i dag.
Hvad er det?
Det er hans plan for Europa.
MØDEPROTOKOL I KANCELLIET DEN 5. NOVEMBER 1937
De anholder dig for det.
Det ved jeg.
-Det er forfærdeligt. -Hvad vil du gøre?
Hvad vil du gøre?
Kom ind.
Jeg er ovenpå, hvis De har brug for mig.
Okay. Er De på vagt i aften?
Ja. Indtil i morgen.
Godt. Noget nyt fra Rom?
Ikke endnu.
Men den blev ikke bygget på en dag.
De er faktisk ikke færdige endnu.
Har De gået på Oxford?
Ja, premierminister.
Kom ind. Luk døren et øjeblik.
Det trækker så meget her.
-Hvad studerede De på Oxford? -Tysk.
Lærte de Dem at skrive engelsk?
De prøvede.
Jeg var bedre med munden end med pennen. Debat var min ting.
Debat?
-Ja. -Så er De kommet til det rette sted.
Folk laver ikke andet end at debattere her.
Jeg vil spørge Dem om noget.
Det ikke er så relevant, men det er min tale til parlamentet.
Jeg føler ikke, den svinger,
og måske kan en Oxford-mand,
som debatterer og læser tysk,
forbedre den lidt.
-Kan De det? -Selvfølgelig.
Mange tak.
-Udmærket. Godnat. -Godnat.
Tænd for kameraerne.
Intet nyt fra Rom.
Åh.
Det er tidligt. Vi må være tålmodige og vente.
Ved du godt,
jeg ville stille mig mod den mur og blive skudt, hvis det forhindrede krig.
Kom her.
Du burde ikke sige den slags ting.
Ikke før frokost.
De var for ung til at tjene i Første Verdenskrig, Legat.
Og jeg var for gammel.
Det gjorde det værre.
Det er så smertefuldt
at se så meget lidelse og…
…føle sig så magtesløs.
Hver gang jeg…
…går forbi et krigsmindesmærke
eller besøger en af de enorme kirkegårde i Frankrig,
hvor mine venner er begravet,
så lover jeg mig selv, at hvis jeg står i en position,
hvor jeg kan forhindre sådan en katastrofe,
vil jeg gøre alt…
…og ofre alt
for at bevare freden.
Det er helligt for mig.
Jeg forstår.
Militært er vi ikke uforberedte på krig.
Det kan organiseres. Det bliver organiseret.
Jeg frygter snarere for vort folks åndelige velbefindende,
hvis de ikke ser deres ledere gøre absolut alt
for at forhindre endnu en konflikt.
Én ting er jeg sikker på.
Hvis den kommer,
så bliver den næste krig langt værre end den sidste.
Og de skal bruge endnu større mod for at overleve den.
-Neville. -Nej.
Det er okay.
Kom. Lad os gå indenfor.
Det er Joan, hr. Legat. Hun er den hurtigste.
Joan, stop, hvad De laver.
De skal renskrive premierministeren tale til parlamentet.
-Selvfølgelig. -Tak.
-Tak for at gøre det så hurtigt. -Det var så lidt.
Lav fire kopier, tak.
Sæt noterne i rødt og disse ændringer ind, hvor de er.
Javist, tak.
Kan De stå lidt længere væk?
Ja, undskyld.
Undskyld, frøken…
Joan er fint.
Hvis De vil vide, hvor jeg er fra…
-Jeg… -…så er svaret Nottingham.
Ja?
Undskyld forsinkelsen.
Legat, godt.
Vi kan ikke risikere at miste forbindelsen til Berlin.
Syers har en direkte linje til Rom, så sæt Dem her…
Kom med stolen.
…hold linjen åben, og lyt efter nyheder.
-Kan De klare det? -Selvfølgelig.
Hvad lytter jeg efter?
Om Mussolini har grebet ind.
Premierministeren skal vide det før talen til parlamentet.
Det bliver på kanten.
Ja. Det er meget indlysende.
-Er der noget? -Ikke endnu.
Hvad…
-Vi må desværre af sted nu. -Ja.
De skal tale til parlamentet om ti minutter.
-Intet? -Intet.
-Er linjen åben? -Linjen er åben. Intet nyt.
Hr.
Ja, okay!
Hvis der kommer nyt, mens premierministeren taler,
så kom med det straks.
Javel.
-Er Anne her? -Hun er gået i forvejen.
Hun vil være i salen som jeg.
-Deres hat. -Mange tak.
-Gud velsigne Dem, hr. Chamberlain! -Hr. Chamberlain!
Held og lykke.
Vi støtter Dem. Gud velsigne Dem.
-Hallo. -Det er ambassadøren.
Hr. Henderson, det er Hugh Legat, premierministerens sekretær.
Jeg har lige været hos Hitler. Hvor er premierministeren?
For Hans Majestæts regering
var der tre alternative veje,
der kunne være blevet taget.
Enten kunne vi have truet med at gå i krig med Tyskland,
hvis de angreb Tjekkoslovakiet,
eller vi kunne have trådt til side og ladet det gå sin gang.
Endelig kunne vi forsøge
med en fredelig løsning ved hjælp af mægling.
Hørt.
Jeg ved, jeg er blevet kritiseret
-for at svække… -Der er besked fra Berlin.
…værdigheden af en britisk premierministers embede
og for at skuffe.
Og der vil være vrede,
hvis jeg ikke leverer en tilfredsstillende aftale.
Jeg kan
meddele parlamentet,
at jeg lige har modtaget nyheder fra Berlin.
Hr. Hitler
har udsat mobiliseringen.
Desuden
er jeg blevet inviteret,
sammen med Mussolini
og Frankrigs premierminister Daladier,
til et møde i München i morgen
for at løse problemet med Sudeterland.
Mine herrer.
Er det begyndt?
Mussolini overtalte Hitler til en konference med Chamberlain og Daladier.
I morgen i München.
De vil ofre Sudeterland for at forhindre krig.
-For fanden! -De gør præcis, som han vil.
-Vil Værnemagten gå imod ham? -Det kan vi glemme.
-Umuligt. -Var det det?
-For fanden! -Rolig nu.
Undskyld mig.
Hvad tænker herrerne at gøre?
Det er så godt som besluttet. En sådan konference er en formalitet.
I må mødes med Chamberlain.
I må forhindre, at aftalen indgås.
Gudskelov kan De stadig grine.
Vis ham beviset.
-Beviset? -Hitler vil have en erobringskrig.
Jeg har et dokument.
Hvilket dokument?
Stol på mig.
-Paul. -Må jeg lige…
Lige et øjeblik…
Hugh Legat er en af Chamberlains sekretærer.
Kan De arrangere, at han kommer til München
med den engelske delegation?
Ja, måske.
-Vil han forvente… -Nej.
Men han vil hjælpe os.
Okay.
Jeg gør, hvad jeg kan.
Mine herrer.
Kan De få Paul til konferencen?
Jeg tilføjer Dem som tolk.
Jeg må tilbage.
Hvad foregår der her?
Vil du smugle ulovlige dokumenter
ind til en international konference
og mødes hemmeligt med den britiske premierminister
lige under Førerens næse?
Ja.
Paul?
Tag denne her med.
Har du brugt en før?
Vi skød kaniner som børn.
Det er anderledes.
Princippet er det samme, ikke?
Tak.
Hr. Alexander? Jeg fik en besked om, at De ville se mig.
Legat. Ja.
Luk døren.
Hvad handler det om?
Det er oberst Menzies fra MI6.
-Oberst? -God aften.
Kender De navnet Paul von Hartmann?
Legat?
Ja.
Ja. Vi gik på Oxford sammen.
Hvornår så De ham sidst?
Sommeren 32. Jeg besøgte ham i München.
Alle veje fører til München.
-Har I haft kontakt siden? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Vi havde en uoverensstemmelse.
-Om hvad? -Politik.
Har I ikke kommunikeret siden?
Nej.
Vi beklager spørgsmålene,
men vi skal vide, hvilket forhold De har
eller havde med denne tysker.
Din ven er tilsyneladende en del af en hemmelig modstandsbevægelse mod Hitler.
Hans position i Udenrigsministeriet giver adgang til fortroligt materiale.
Materiale, han vil dele med os.
Eller mere specifikt med Dem.
Hvad tænker De om det?
Jeg er overrasket.
Men…
…er De villig til at gå længere?
Jeg er ikke med.
Han er i besiddelse af et dokument,
og vi vil gerne vide, hvad der står i det.
De skal tage til München i morgen,
mødes med von Hartmann og hente dokumentet.
Hvabehar?
Der er visse risici.
Teknisk set vil det være spionage på fremmed jord.
-Jeg ved ikke, om det er noget for mig. -Sådan er det, men De skal nok klare den.
Pligten kalder, Legat.
-Jeg ved ikke, hvordan Cleverly… -Vi tager os af Cleverly.
Absolut. Vi kender Oscar.
Og premierministeren behøver ikke vide det.
Nå.
Held og lykke, Legat.
Det tyske rige! Stem på det tyske rige!
Hvilken regering har ret? Svaret er…
Afgiv din vigtige stemme!
-Jeg fik anbefalet baren "Hubers". -Vi kender den.
-Hvad?
-Vi kender Hubers. -Godt!
Ikke så godt.
Jo, godt.
De har billige øl og live musik.
Tro mig, musikken er forfærdelig.
Forfærdelig musik er min yndlings.
-Også min. -Se?
Han er på ferie. Han er gæst.
Hugh vælger, hvor vi drikker.
-Hubers. -Hubers.
Jeg er tørstig!
Tag derhen. Der er åbenbart en. Han fik kaffe der.
Det er på min liste, I gjorde grin med.
Jeg vil ikke til demonstrationen.
Men det vil jeg.
Du skal ikke derhen.
Undskyld mig?
Du er for fuld, Lena.
Jaså. Jeg er for fuld.
Jeg tager derhen.
Jeg kommer ikke. Ikke med jer to.
Okay, så lad være.
Hugh kommer.
Skal jeg med?
Du skal se manden.
Hvorfor ignorerer vi ham ikke bare?
Ignorere ham? Nej. Han er farlig!
Nej, det puster til ilden.
Han vil jo have opmærksomhed.
Han taler om vigtige ting!
Der er en grund til, at folk kommer.
-Paul, han er en pervers stodder. -Præcis.
Et helt folk har glemt, hvad der gør dem til en nation,
og nu hvor nogen leder dem
og minder dem om deres lands storhed…
Hvorfor kan folk stemme på ham?
Det er ikke som at stemme imod jøder.
-Ikke imod jøder? -Nej! Det er en stemme på fremtiden.
-Fremtiden? -Fremtiden?
Ja!
Hvilken fremtid?
Du får se!
Hey! Må jeg spørge om noget?
-Hvad? -Hvad vil du?
-Hvem stemmer du på? -Hvorfor?
Hvad synes du om Hitler?
Hitler gør os stolte over at være tyske igen!
-Tak! Mange tak. -Hvem stemmer I på?
-Hitler! -Tak.
Se? Fremtiden.
Ja!
Paul, du må være forsigtig, for folk er bange.
Ja, bange for forandring.
Paul,
folk forlader landet.
Familier sejler til Amerika.
Det har de ret til at gøre.
-De gør det ikke bare sådan lige! -Sludder!
Folk vil ikke bo her længere!
De er bange for at bo i dette land! Det er ikke sludder!
Det Tyskland, du taler om, er bygget på andres lidelser.
Taler englænderen om at udnytte andre?
Okay.
Fair nok. Jeg er en hykler. Men jeg kender fanatisme.
Fa-na-tis-me.
Synes du, jeg er fanatiker?
Jeg synes, han er fanatiker, og du forsvarer ham.
-Du lyder som ham. -Rend mig!
-Hey! -Hvad? Vil du sige noget til mig?
Tal ikke sådan.
Tal ikke, som om du ved, hvordan det føles.
Jeg tror ikke, du forstår følelsen af, at man…
Nej! Du forstår intet om mig eller Tyskland!
Du glemmer aldrig jeres triumf!
-Vær stille! -Præcis!
Du taler til mig som et barn. Skal jeg være taknemmelig?
Jeg er træt af at være taknemmelig! Og træt af dig.
Pau…
Undskyld.
Du skal ikke undskylde.
Jeg forstår det ikke.
Vi har altid provokeret hinanden.
Det var sjovt, men det her er anderledes. Jeg har aldrig set ham sådan.
Heller ikke mig.
Jeg mener…
Skal vi
se på nogle perverse stoddere?
Ja.
-Heil Hitler. -Heil Hitler.
-Nå? -Her er dine papirer.
De fik dig med nød og næppe på listen.
Er du klar?
Kommer du?
Nogen skal jo sørge for, du ikke gør noget dumt.
Skynd dig. Vi ses i München.
EMIGRER! TAG TIL JERUSALEM!
Det er Deres kabine.
Tak.
-Trangt, men hyggeligt, ikke? -Jo!
Helmut, ingen kvindebesøg.
Bare rolig. Du kender mig.
Her skal jeg være.
-Der er allerede nogen derinde. Hallo? -Ja.
Paulie?
Hej, Franz.
Hvad laver du her?
De har vist brug for min hjælp…
Ja så.
…med tolkning.
-Det har ingen fortalt. -Det blev besluttet i sidste øjeblik.
Er det din køje?
Ja.
Så er vi bofæller.
Ja.
Som i gamle dage.
-Som i gamle dage! -Fremragende!
Fremragende, ikke?
Storartet.
Må jeg? Et øjeblik.
Ja.
-Vi ses om lidt. Jeg… -Vi ses.
Tak, Legat.
Premierminister, før os ikke i krig igen.
Tak. Det skal jeg nok sørge for.
-De kan godt. -Godmorgen.
Vi bør gå om bord med det samme.
Premierminister?
Hr.?
Premierminister.
Tak. Det er nok.
-Lad mig sige et par ord. -Vi bør gå om bord.
Da jeg var dreng,
plejede jeg at sige:
"Hvis det ikke lykkes første gang,
så prøv igen."
Og det gør jeg nu.
Held og lykke, hr. Chamberlain!
Du har fanget mig.
Kan jeg hjælpe med noget?
Det ser slemt ud, men det er ikke personligt.
Vi har fået ordrer.
Jeg er glad for at kunne sige, at alt er i orden.
Du kan lægge det tilbage.
Mange tak.
Kom nu, Paulie. Er du sur nu?
Er du blevet sur nu? Er Paulie sur?
Lille sure Paulie!
Paulie, kom nu!
Forsvar dig selv!
Kom nu, forsvar dig selv!
-Von Hartmann? -Ja.
Dr. Schmidt. Cheftolk. Har De et øjeblik?
-Ja da. -Rart at møde Dem.
Jeg er glad for, jeg ikke skal gøre det alene.
I München tager jeg mig af Føreren, il Duce,
premierministeren og præsidenten.
De kan håndtere de mindre ting.
Hvilke andre sprog taler De?
Fransk, italiensk og en lille smule Ru…
Russerne og tjekkerne er ikke blevet inviteret.
Bare rolig. De får detaljerne senere.
Føreren venter på det udenlandske presseresumé.
Kan De ordne det?
-Lige nu? -Ja, lige nu.
Hvad skal jeg gøre?
Se ham i øjnene.
Tal kun, hvis De bliver talt til.
Og lugt ikke af røg.
Hvis De stinker af røg, smider han Dem ud.
-Heil Hitler. -Heil Hitler.
Von Hartmann, presseresumé til Føreren.
-Hvem har skrevet det? -Det er lederen i London Times, Fører.
Har De været i England?
Jeg gik to år på Oxford.
Det kan jeg høre.
Von Hartmann.
De er ambitiøs. Godt.
De er intelligent. Godt.
Er De mere intelligent end mig?
-Jeg… -Jeg kan læse folk.
Som en professor ved de universiteter læser bøger.
Oxford.
Jeg ved, hvem De er.
Ved De, hvem jeg er?
Ja, min Fører.
De kender englænderne. Hvad tænker de?
De undervurderer Dem.
Korrekt.
Kortene, min Fører.
Den nye grænse.
Vi har 40 divisioner til at udslette tjekkerne med.
Vi kunne gøre det på en uge.
Ja, min Fører.
Toget kører i den forkerte retning.
Hvorfor disse omveje?
Godt, tak.
MÜNCHEN
FRED TAK
FRED I EUROPA
VELKOMMEN CHAMBERLAIN
-Hvordan gik flyveturen? -Den var meget ubehagelig.
Jeg har ondt i ryggen.
-Se her. -Vil De have noget at drikke?
Ja. Lidt whisky og vand.
Velkommen.
-Godmorgen. En fornøjelse. -Vores ven Hermann Göring.
Hvordan går det?
Velkommen.
Godmorgen, de herrer.
-Velkommen. -Goddag.
Giv agt!
Vi taler ovenpå. Sig det til ham.
Bare os fire. Dem og en rådgiver hver.
Ja, min Fører.
Tak.
-…han optrådte selvsikkert. -Bestemt.
Jeg giver ham resten.
Jeg har brug for et ur. Lån mig Deres.
Han tror ikke, han får det tilbage. Han tror, Føreren er en urtyv.
Han tror, han er en af de smarte.
Lad os få det overstået.
Javel.
Hellere lidt for stærk kan jeg forstå.
Undskyld mig, Deres Excellencer.
Premierminister, Præsident.
Føreren beder Dem komme til biblioteket
for at begynde samtalerne.
Følg mig.
Han foreslår kun ledere og én rådgiver.
Nå. Beklager, Henderson. Horace, det må hellere være Dem.
Undskyld mig et øjeblik.
Vi skulle have insisteret på, at tjekkerne var med.
De opdeler landet, og der er ingen…
Sid stille, hr. Legat. De ødelægger stolen.
-Hallo. -Ja, det er Cleverly.
-Det er Legat. -Ja. Hvor er premierministeren?
De har været til konferencen i en time nu.
Godt.
Horace bad mig blive her, men jeg vil hellere…
Hold denne linje åben.
Jeg ville være mere nyttig, hvis jeg var med til konferencen.
Pas Deres job, Legat.
Jeg er kommet hele vejen…
Absolut ikke!
De bliver, hvor De er.
Hallo? Hr.?
Hallo?
Hvis London ringer igen,
kan jeg sige, at De har travlt med hotelchefen.
Det skal de nok tro på.
Af sted.
-Undskyld! -Pas på.
Deres ID, tak.
Undskyld. Hr. Neville?
-Ja. -Jeg hedder Hugh Legat.
Legat. Ja, selvfølgelig. Hvad laver De her?
Jeg har et par spørgsmål fra London.
Er hr. Horace her?
Han er med premierministeren og de andre ledere.
Kan De fortælle mig det?
Intet pressende.
Hartman, har De bemærket, hvor ofte Göring skiftede tøj i dag?
Det er den tredje uniform i dag.
Lad det ikke… Der er Schmidt. Han spørger efter Dem.
Føreren beder ambassadørerne slutte sig til.
Hent François-Poncet og Henderson. Hurtigt, tak.
Hvordan går det?
-Aner det ikke. -Ambassadør.
-Vil De have lidt te? -Tak.
Te, tak.
Straks.
Deres Excellence, vil De slutte Dem til lederne i biblioteket?
Endelig.
Jeg… Følg med, uden nogen ser det.
Hvor fanden skal du hen?
-Hej. Ved De, hvad klokken er? -Nej. Beklager.
Tak.
For fanden.
-Blev du skygget? -Det ved jeg ikke.
Jeg er ikke vant til den slags.
Velkommen til det nye Tyskland, Hugh.
-Er vi i sikkerhed? -Så sikker som alle andre steder.
Det er okay. Vi drikker et par øl.
Vi lytter til musik og taler kun tysk.
Undskyld mig. Et par øl? To pilsnere.
Er du gift?
Ja.
Lykkeligt?
Nogenlunde.
Hvad med dig?
Nej.
Du har gråt hår.
Og du skal stadig ikke barbere dig.
Hvor er Lena?
Vi er ikke på talefod længere.
En fornøjelse. Skål.
Hugh, os to, du og jeg,
er det sidste håb om at stoppe Hitler.
De laver en aftale. I morgen eller i overmorgen.
Det ved jeg. Det er problemet.
Hvorfor?
Hvis aftalen indgås, bliver Hitler mere magtfuld.
Vi forhindrer en krig.
Nej, det gør I ikke. Det gør I ikke!
Det er forfærdeligt for tjekkerne at miste territorierne,
men hvis I invaderer i morgen,
vil titusindvis af uskyldige mennesker dø.
Ja. Og hvis vi ikke invaderer i morgen, vil millioner måske snart dø.
Millioner.
I aner ikke, hvem han er.
Hvis I gjorde, ville ingen af jer være her.
Hvad vil du have af mig?
Et møde med Chamberlain.
I aften.
Hjælp mig. Hugh. Du er hans sekretær. Sekretærer arrangerer møder.
-Men ikke hemmelige møder med dig. -Der må være en måde.
Det er umuligt. Og hvad vil du sige til ham?
Hvad vil du sige til ham?
At Hitler er en forfærdelig mand? Tro mig. Det ved han.
Jeg kan bevise det.
Er det morsomt?
Jeg havde glemt, hvordan du er.
-Du vil ikke hjælpe mig. -Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke! Ikke et privat møde.
Men hvis du har oplysninger, vi bør vide noget om,
kan jeg prøve at få premierministeren til at se på det.
Før han skriver under på noget?
Jeg kan prøve.
Ja.
Undskyld mig.
Må jeg låne Stürmer, hvis De er færdig?
-Selvfølgelig. -Ja? Må jeg beholde den?
-Ja da. -Sikker?
-Ja. -Mange tak.
JØDECENTRALEN PRAG
Tag det ikke frem. Bare tag avisen under armen.
-Ja. Undskyld. -Du er en dårlig spion, Hugh.
-Undskyld. -Du burde være hos din kone.
Det er en lettelse at være væk.
Lad mig gætte. Hun synes, du er fjern.
At du lukker hende ude.
Det er rigtigt.
Gør noget ved det.
Og drik din øl.
Ses vi igen?
Husk,
hvis du pludselig skal væk, så kom til London.
Jeg forlader aldrig Tyskland. Aldrig.
Tophemmeligt.
Berlin, den 10. november 1937.
Føreren forklarede, at det er et spørgsmål om plads.
Den tyske race består af over 85 millioner,
og det er et mere tætpakket samfund end noget andet land.
Den eneste løsning er anskaffelsen af mere livsrum.
Og dette kan kun ske ved magt.
Hvordan går det, Hr. von Hartmann?
Forfærdeligt, Fru Winter. Dem?
Jeg overlever.
-Mødtes De med Deres engelske ven? -Ja.
-Og? -Vi får se.
Er der sket noget?
Ja, det kan man godt sige.
Vi har en aftale.
Om øjeblikkelig overdragelse af Sudeterlandet…
Tillykke, Schmidt. Godt arbejde.
Tak.
…til det tyske imperium.
Vi får det, vi vil have.
Jeg troede, det ville tage mindst en dag mere.
Ja, hvis Chamberlain havde fået sin vilje.
Han ville trætte Føreren med de mindste detaljer.
-Han er en talrytter. -Har de skrevet under?
Traktaterne udarbejdes. De skriver under efter middagen.
Og ret Deres slips.
Vi to er inviteret til spisestuen med Føreren.
-Åh gud. -"Åh gud"? Von Hartmann.
Hr. von Hartmann, en stor ære.
-Ja. -Helt rigtigt, frøken…
-Fru Winter. -Fru Winter.
Englænderne og franskmændene bliver ikke til middag.
De har mistet appetitten.
-Så vi tager pladserne. -Dr. Schmidt!
De har brug for mig igen.
-Vi undslap. -Tak.
Føreren er vegetar. Han vil ikke se kød nogen steder.
-Virkelig? -Ja.
Da jeg spiste frokost på Rigskancelliet
med overkommandoen, fik vi sellerischnitzel.
-Det må Musso elske. -Ja, ikke?
Bagefter tog vi til en slagter tæt på.
-Og købte pølser. -Rosinen i pølseenden.
Ja. Og lige da jeg gik fra slagteren,
kom selveste Hermann Göring ind.
Med et sultent blik.
-Han var så udsultet som jeg. -Jeg…
Ikke nu, Legat.
Drik ikke for meget, von Hartmann.
Bare fugt læberne.
Vi har meget arbejde foran os.
I morgen vil verdens øjne hvile på München og vores oversættelser.
Selvfølgelig.
Vi har ikke råd til fejl.
Han er ikke en dårlig forhandler.
Premierminister, i morgen
vil millioner af mødre velsigne Dem
for at have reddet deres sønner fra krigens rædsler.
-Åh nej! -Premierminister.
Det er pænt af Dem.
-Kan vi tale? -Ikke nu.
-Det haster. -Legat!
De burde hvile, før der skal underskrives, Neville.
Jeg tror, jeg tager en hurtig lur.
-Jeg sendte en sandwich op til værelset. -Tak, Horace.
Legat. Vil du give manden et øjeblik?
-Ja. -Han er træt.
Han har været oppe i 15 timer.
Javel. Undskyld.
Kom til middagen.
Okay.
-Undskyld mig. -Von Hartmann?
Hvor skal De hen?
Undskyld, min Fører. Jeg skal lave oversættelsen af aftalen.
Kom her.
Jeg holder, hvad jeg lover.
Jeg er parat til at lyve tusind gange for Tyskland.
Men aldrig for mig selv.
Jeg er ingen urtyv.
Tak, min Fører.
Skål for vores kære italienske venners helbred.
Og for Føreren.
For Føreren!
En af de italienske delegerede sagde, hvor god maden er.
Ja, bestemt.
Hvad anbefaler De?
-Jeg anbefaler hachsen. -Hvad er det?
Det er svineskank. Meget sprød.
-Hr. Horace. -Ja?
-Jeg kommer om lidt. -Ja, selvfølgelig.
-Har du læst det? -Det er fortroligt.
-Hvis de opdager… -Har du talt med Chamberlain?
Ikke så højt! Ikke endnu.
De er ved at skrive under.
Det er ikke let at bringe på bane.
-Så gør jeg det. -Vær nu ikke dum.
Det er sidste chance. Forstår du det?
Jeg vil ikke have det på min samvittighed.
Samme her. Jeg taler med ham, når jeg kan.
-Nu! Vi gør det sammen. -Nej!
-Hvorfor ikke? Vi står på kanten. -Har du nogen idé…
Vi står lige på kanten.
Paul.
-Undskyld. -Hvad er der sket med dig?
Vi må prøve, Hugh.
Vi bliver nødt til at prøve.
Det bliver enden på min karriere.
Hvor er dokumentet?
På mit værelse.
Kom nu.
Er der et andet hotel i nærheden?
Jeg ringer.
Det ville være skønt.
Kan vi få noget linned, så vi kan tage et bad i mellemtiden?
Hør her.
Han er gammel og udmattet.
Jeg giver ham dokumentet, og hvis han vil se Dem,
så giv ham ikke en moralprædiken.
-Kun fakta. -Okay.
Vent her.
Undskyld, premierminister.
Kom ind, Legat. Jeg får bare tjekket mit blodtryk.
Heldigvis ser jeg ud til at overleve lidt endnu.
-Godaften. -Godaften, Joseph. Tak.
Hvad er det, der ikke kan vente?
Vi har fået et vigtigt dokument.
Hvem er "vi"?
Jeg har fået et dokument.
Hvad er det?
Referatet fra et møde, som Hitler holdt i november.
Et møde, hvor han forpligter sig til en erobringskrig.
Det er på tysk, men jeg mener, det er ægte.
Og sandfærdigt.
Hvordan fik vi dette dokument?
En ven gav mig det i fortrolighed.
-En ven? -En tysk diplomat.
Hvorfor ville han give os det?
Det kan han selv forklare. Han venter udenfor.
-Kender hr. Horace til det? -Nej.
Ingen kender til det.
De overskrider Deres beføjelser.
Jeg kan ikke mødes med en tysk diplomat.
Han risikerer sit liv for at se Dem.
Nej…
Det er meget uformelt.
Det ved jeg.
Ja.
Tre minutter. Ikke et sekund mere.
Du har tre minutter.
Paul von Hartmann fra det tyske udenrigsministerium.
-Hvordan går det? -Tak for at se mig.
Jeg ved ikke, om det er klogt. For nogen af os.
Sid ned. Luk døren, Legat.
De må hellere sidde med, Legat.
Sig frem.
Dokumentet er bevis på, at Hitler lyver,
når han siger, han ikke har flere territoriale krav.
Tværtimod
vil han udvide landet, og han vil blive ved med at udvide.
Derfor beder jeg Dem om ikke at underskrive aftalen.
Hvad?
Premierminister.
Adolf Hitler er et monster.
Han er en galning.
De kan ikke give ham, hvad han vil have. Han tager mere og mere.
Flere og flere mennesker vil lide.
Dette er beviset.
Jeg bifalder Deres mod, unge mand.
Men lad mig fortælle Dem om politisk virkelighed.
Folk i Storbritannien vil aldrig drage i krig
over en grænsekonflikt.
Det er mere end en grænsekonflikt.
Vi må bare vente og se, hvad Hitler gør i fremtiden.
Vente og se er ikke…
Mit eneste mål er at afværge krig på kort sigt,
så jeg kan begynde at skabe varig fred.
Der vil ikke være varig fred.
Men jeg må prøve!
Det værste, jeg kunne gøre, er at gå fra konferencen.
Hvis De gør, så er der folk højt oppe i militæret,
en modstandsbevægelse, der vil stoppe ham.
-Hvorfor har de ikke gjort det endnu? -Det gør de, hvis…
Jeg ikke kan stole på en modstandsbevægelse,
som De tror findes i den tyske hær.
Jeg
synes, De skal…
…tage det tilbage, hvor det kom fra.
Nej.
Behold det. Læs det.
Det er den politiske virkelighed.
Nu er De næsvis.
Og De giver hånden til ham, der hader alt, De står for!
Han lyver. Han vil gå længere og længere.
Han stopper ikke. Han vil aldrig sto…
Tak for Deres tid.
Underskriv ikke aftalen.
Få det væk.
Jeg må sige, Legat,
at jeg er meget skuffet over Dem.
-Hr. præsident. -Ja?
Tak for samarbejdet.
Jeg synes, vi er nået frem til en god aftale.
Godt at se Dem igen.
Hr. Daladier. Fik De spist middag?
Der er de.
…tjekkerne er her ikke under omstændighederne.
Der er hr. Daladier.
Hr. Daladier, hvordan var middagen?
Undskyld, vi taler i munden på hinanden.
Her er spændende.
Leder De efter nogen?
Ja tak. Arrangementet for pressen?
Hvem er ansvarlig for det?
Nyd resten af opholdet i München, hr. Legat.
For helvede.
Hvad ville du med ham?
Må en britisk fotograf være til underskrivelsen?
Umuligt.
Kun Førerens personlige fotograf må tage billeder.
Undskyld, hvis jeg gjorde dig flov.
Det er mig, der burde undskylde.
Hvad gjorde du med dokumentet?
Jeg tager det til London og finder et publikum.
Det er ikke spildt arbejde.
-Mine herrer! -Vi bør stoppe med at tale.
Føreren inviterer Dem tilbage til biblioteket til underskrivelsen.
-Premierminister. -Godt.
Duce, hr. præsident, Deres Excellencer, de herrer.
Denne vej.
MÜNCHEN, DEN 29. SEPTEMBER 1938. ADOLF HITLER
NEVILLE CHAMBERLAIN
Hvem er det?
Åbn døren.
Jeg vil vise dig noget.
Lige nu?
Det er nu eller aldrig.
Giv mig to minutter.
Tal til hende.
Hun svarer ikke, men måske hører hun dig.
Lena?
Det er mig, Hugh.
Hvad skete der?
Vi gik fra hinanden.
Efter din rejse til München.
Hvordan endte hun her?
Hun blev anholdt ved en protest i 35
og sendt til Moringen, kvindelejren.
Da de opdagede, hun var jøde…
…var de hårde ved hende.
De sagde, hun faldt ud af et vindue.
Det gjorde hun sikkert.
Men først snittede de en Davidsstjerne på hendes ryg.
Jeg vidste, han var racist.
Jeg troede, man kunne lægge alt det med jøderne til side.
Hvordan?
Man kan ikke bare lægge det til side.
Hvis de er i stand til det, er de i stand til alt.
Det vidste Lena.
Ja, hun gjorde.
Må jeg?
Skal vi dele?
Hvad vil du gøre?
Fortsætte.
Jeg skal præsentere et presseresumé for Hitler om et par timer.
Jeg har hørt, han er blevet glad for mig.
Måske er det chancen for virkelig at gøre noget.
Hvad tænker du…
-Hvordan? -Det ville løse alt.
De dræber dig bare for at overveje det.
Jeg har en pistol.
Måske får vi et øjeblik alene.
Stop det!
Vær ikke dum.
Jeg tager dokumentet til London. Det gør en forskel.
Sikkert mere snak, ja.
-Ja, mere snak. -Jeg må kæmpe.
-Du behøver ikke kæmpe! -Vi vælger ikke den tid, vi lever i.
Men vi vælger, hvordan vi reagerer.
-Du behøver ikke kæmpe! Vi må tale! -Jeg skal kæmpe!
-Nej, du skal ikke! -Det er mit ansvar!
Forstår du det? Ellers kunne jeg lige så godt blæse min hjerne ud.
Der er andre måder at gøre det på!
-Der er ikke andre måder. -Der er altid håb!
At håbe er at vente på, at andre gør det.
Men det ville være bedre uden.
Jeg vil savne dig.
Farvel.
-Goddag. -Goddag.
Det er en tidlig gåtur.
Ja.
Jeg kunne ikke sove. Jeg ville have lidt frisk luft.
Er De okay?
-Hvad laver De her? -Jeg leder efter Dem.
Premierministeren er vågen og vil se Dem.
-Sendte De bud efter mig? -Legat. Godmorgen.
De har vel ikke The Times
med Hitlers tale?
Jo. Jeg lagde den i boksen.
Godt. Kan De finde den til mig?
Jeg talte med ham i aftes.
Jeg spurgte, om vi kunne mødes i dag, før vi rejser.
Spurgte hvem?
Hr. Hitler.
Sagde han ja?
Han kunne ikke sige nej.
Det var en meget uhøflig mand, De kom med i aftes.
-Det beklager jeg virkelig. -Tak.
-Har De fortalt nogen om det? -Nej.
Godt. Det har jeg heller ikke.
Hans argumenter var naive,
men de var ikke ineffektive.
Her har vi det.
Tag det her med til Wilson.
Bed ham om at gøre det til en kort hensigtserklæring.
Herfra hertil.
Jeg forstår det ikke.
Mandag aften erklærede Hitler offentligt sit ønske om
permanent fred mellem Tyskland og Storbritannien.
-Ja. -Jeg vil have hans tilsagn nedfældet.
-I en fælles erklæring. -En fælles erklæring?
Som både han og jeg kan underskrive i morges.
Kom i gang med det. Få det gjort.
Og tag en kop kaffe. De er kun halvt vågen.
"Vi anser aftalen, der blev underskrevet,
som et symbol på vores to folks ønsker
om aldrig at gå i krig med hinanden igen."
Ved premierministeren, det ikke er juridisk bindende?
-Manden er ikke idiot. -Hvad pønser han på?
Aner det ikke. Jeg hørte om det for en halv time siden.
-Har I det? -Ja.
-Godt. -Det er måske lidt langt.
-Hvis han nægter at skrive under? -Hvorfor skulle han?
Det er alle hans tidligere udtalelser.
-Men vil han holde sig til dem? -Det er symbolsk, Horace.
Aftalen i går vedrører kun en lille tvist.
Der kommer andre.
Og jeg vil have, at han offentligt forpligter sig til fred.
Legat, sørg for, vi har en bil klokken 11.
Til Førerens hovedkvarter?
De har sat mit navn foran hans. Det burde være omvendt.
Ellers godt.
Jeg ville have et privat møde.
Mand til mand, ingen embedsmænd.
-Han inviterede mig til sin lejlighed. -Hvad?
-Ingen embedsmænd? -Nej, Horace.
For Guds skyld. De kan ikke se Hitler helt alene.
Jeg kan, og jeg vil.
Mine herrer, vi må mande os op til begivenhederne.
Hvad? Hey!
Hvad laver De her?
Hvad fanden laver De her i München?
Hvad laver De her i München? Hvad foregår der?
Hvad foregår der? Tal til mig!
Jeg ved ikke…
Kom så. Tal til mig!
Jeg foreslår, De tager tilbage, hvor De kom fra.
Legat.
Paul.
Det var et specifikt punkt.
Lidt pinligt. Hvorfor var der…
Med hensyn til… Jeg kan ikke forklare det.
-Premierminister? -Ja?
-Jeg burde ledsage Dem til mødet. -Nej.
Jeg troede, jeg havde gjort det klart. Ingen embedsmænd.
Ikke som embedsmand. Som tolk.
Nej, han skal føle, det er et personligt møde.
Deres ord bør forstås korrekt.
Husk Berchtesgaden, da han nægtede at give os en kopi…
De kan ikke regne med Schmidt.
En tolk kunne være nyttig.
-Jeg er den eneste, der taler tysk. -Okay!
De kan komme, men vær diskret.
Hold Dem ude af hans synsfelt. Og mit.
Hr. Chamberlain!
Godmorgen, premierminister.
-Denne vej. -Godmorgen.
Garderoben.
-Godmorgen, premierminister. -Godmorgen.
-Har De sovet godt? -Helt fint. Tak.
Det er jeg glad for at høre.
Vi, den tyske Fører og britiske premierminister,
er blevet enige om fremtiden for de britisk-tyske forhold.
Vi anser aftalen, der blev underskrevet,
som et symbol på vores to folks ønsker
om aldrig at gå i krig med hinanden igen.
Vi er fast besluttede på at fortsætte med at løse uoverensstemmelser
og bidrage til fred i Europa.
Premierminister, jeg vil gerne takke Dem.
Jeg følger Dem tilbage til Deres hotel.
Tak, hr. Hitler.
Og lad mig tilføje,
at jeg aldrig var i tvivl om,
hvor langt De ville gå for at beskytte Tyskland.
Det udenlandske presseresumé!
Tak. Kom med, Legat.
DE HAR DOKUMENTET. JEG BEKLAGER.
Rigsføreren ankommer.
Undskyld mig, min Fører.
"Hyldesten for Hitler var mekanisk og påtaget.
For Chamberlain var den ekstatisk."
De er en veluddannet tysker. Hvad synes De? Har de ret?
Jeg vil ikke følges mekanisk!
Jeg gav Tyskland værdigheden tilbage.
Er det for meget at bede om lidt taknemmelighed?
"Mekanisk."
De er taknemmelige for røvhullet Chamberlain!
Er jeg den eneste, der indser, vi har en historisk opgave foran os?
At det er nu, Tyskland skal opfylde sin skæbne?
Tal. De skal svare mig.
Hvorfor er de ikke taknemmelige?
Folk vil ikke have krig. De er bange.
Folk ved ikke, hvad de vil.
De er børn.
Men De har ret. De er bange.
Jeg er omgivet af kujoner.
Ja, min Fører.
Jeg sagde til Dem, at jeg kan læse folk.
De siger ja…
…men Deres øjne…
…siger nej.
Det er kun os to her.
Så
hvad tænker De, von Hartmann?
Hvad vil De…
…sige til mig?
Intet.
Heil, min Fører.
Har De underskrevet en ny aftale med Chamberlain?
Tag det ikke så alvorligt. Det stykke papir betyder intet.
Problemet ligger hos det tyske folk.
Ellers andet?
Tak.
For
det her.
Tak.
Er det okay, at vi deler en taxa til lufthavnen?
Jeg er glad for at være alene med Dem.
Jeg har ikke været ærlig for Dem.
Nej?
Nej. Jeg er faktisk lidt af en skytsengel.
Hvad taler De om?
I London spurgte De om mit efternavn.
Det er Menzies.
De kender min onkel. Han er oberst i Udenrigsministeriet.
Han bad mig holde øje med Dem her.
Gudskelov, jeg gjorde.
Jeg tog det fra Deres værelse, da De gik ud med Deres ven.
Andre folk prøvede at finde det i morges.
Venter De på mig?
Nej.
Nej?
Ikke i dag, Paulie. Ikke i dag, men snart. Meget snart.
Godt så.
-Hils… -Forsvind.
Tak.
Så er det nok!
Cigaret?
Ja.
Hr.
Vi lander om en halv time.
Du godeste, jeg faldt i søvn.
Der er mange mennesker.
Kongen har bedt Dem tage direkte til Buckingham Palace,
så Deres Majestæter kan takke Dem personligt.
Åh gud.
Jeg må tale med kameraerne.
Verden kender ikke til vores aftale.
Premierminister, jeg opfordrer til
at behandle Hitlers planer med største forsigtighed.
Aftalen om Sudeterland er én ting, men det andet dokument…
Ja, jeg ved det.
Horace, hvis der er noget,
jeg har lært af mit forhold til hr. Hitler,
er det, at man ikke kan spille poker med en gangster uden kort i ærmet.
Hvad hvis han bryder sit løfte? De vil ligne et fjols.
Hvis han bryder sit løfte, vil verden se, hvem han er!
Det vil forene de allierede. Måske kommer amerikanerne om bord.
Hvis jeg ligner et fjols, er det en lille pris.
Horace, jeg kan kun spille spillet med de kort, jeg har fået.
Hvad tror De, Legat? Tror De, det vil ændre spillet?
Jeg tror, det er muligt.
Det gør jeg også.
Se lige engang, Legat.
Man skulle tro, vi havde vundet en krig og ikke bare undgik en.
Der er tusindvis af mennesker på The Mall.
Velkommen tilbage. Tillykke.
Kongen vil føre ham ud på balkonen.
Løsningen af det tjekkoslovakiske problem,
som er opnået…
…er efter min mening
blot en optakt til et større aftale,
som for hele Europa
vil bringe fred.
For i morges…
I morges talte jeg igen
med den tyske kansler hr. Hitler.
Her er dokumentet,
der bærer hans navn såvel som mit.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Hvor er Arthur? -I haven. Han bliver glad for at se dig.
Undskyld, jeg rejste på den måde.
Og
jeg ville sige…
…at du havde ret.
Jeg har været skuffet.
Og det er min skyld, ikke din.
Men der er nogle ting, jeg vil ændre.
Jeg tror, jeg siger op.
Hvad vil du så?
Når krigen kommer, vil jeg være
nyttig.
-Ja. -Jeg vil slutte mig til flyvevåbnet.
Hvad med traktaten? Han sagde, at…
En udskydelse. Premierministeren har givet os chancen for at vinde.
Det er godt, når man tænker over det.
Men det kommer.
Før eller siden.
Snart skal vi kæmpe. Og vi skal vinde.
Der må være andet, I kan gøre.
-Samtaler, forhandlinger… -Der er ikke andet.
Det må du ikke sige.
Der er altid håb.
Ja.
Men det ville være bedre uden.
Far!
Kom her. Op med dig.
Jeg har savnet dig.
Jeg kunne have skudt Hitler.
Jeg var så tæt på, at jeg kunne lugte hans ånde.
Jeg kunne mærke pistolen i min hånd.
Men min hånd ville ikke bevæge sig.
Ved du hvorfor?
Hvad giver mig retten til det?
Vil du fortsætte?
Har vi andet valg?
De hænger dig for det en dag.
Det ved jeg.
Giv mig den.
Du taler også russisk, ikke?
FREDEN MELLEM STORBRITANNIEN OG TYSKLAND VAREDE KUN ET ÅR.
NEVILLE CHAMBERLAIN TRAK SIG SOM PREMIERMINISTER UNDER HÅRD KRITIK
OG DØDE FÅ MÅNEDER SENERE.
AFTALEN I MÜNCHEN GAV STORBRITANNIEN OG DE ALLIEREDE
TID TIL AT FORBEREDE SIG PÅ KRIG
OG FØRTE I SIDSTE ENDE TIL TYSKLANDS NEDERLAG.
BASERET PÅ ROMANEN "MUNICH" AF ROBERT HARRIS
Tekster af: Martin Larsen