Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Tak.
Tak fordi I kom. Tak.
Giada.
Jeg er virkelig ked af det.
Det ved jeg.
Skal han spille? Hvordan fik du overbevist ham til det?
Han må have overbevist sig selv.
Giulio var ikke blot professor i astrofysik.
Giulio var astrofysik.
Fordi min far…
Min fader…
…var ikke kun en mand, som…
Jeg kan ikke. Undskyld.
Jeg er snart dimittend takket være ham.
Han var som en far for mig.
En ven. En lærer.
Dybest set alt.
Det eneste, han ikke vidste, hvordan man gør, gør han nu.
Han har forladt mig.
Kære bror Giulio, alt, hvad vi lige har hørt, bekræfter…
Undskyld mig.
Jeg vil også gerne sige noget.
Min fars tid er forbi.
Det er det, vi er her for at fejre, ikke?
Men ved I hvad? Det er forkert.
Fordi tiden ikke eksisterer.
Det klareste minde, jeg har af ham,
er, da han forsøgte at forklare noget helt absurd.
"Tid og rum er koncepter, der ikke eksisterer i universet,
og det, der eksisterer, har allerede eksisteret,
på grund af forskellige opfattelser af tid relativ til…
…hvor vi er. "
Så…
Jeg har aldrig forstået det.
Og så fortalte han mig, at Gud stod bag dette mysterium.
Professor, jeg spekulerer på, om du til sidst løste dette mysterium.
Det, som jeg opdagede i stedet for, og ikke i dag,
er, at tid og rum eksisterer i det virkelige liv.
Og det, man gør, sætter et spor,
professor Costa.
Jeg har til tider følt mig som en marsmand på Jorden.
Så hvis tiden ikke eksisterer, som du jo påstår,
vil jeg ikke sige farvel.
Hvis rum ikke eksisterer,
er du ikke her.
Du er, du var, og du vil være her eller måske på en anden planet.
Alt imens jeg vil være her i denne tid og i dette rum.
Med de spor, du har sat.
Du må da have følt noget, da du så ham igen efter 20 år.
Hvad mener du?
Synes du, at hans optræden var helt normal?
-Hvem dukker op i det tøj? -Hans tøj er da helt ligegyldigt.
Og det var altså meget bedre end hans kollegaers formelle ord.
Det var pænt af Giada at komme. Det var uventet.
-Jeg ville gerne have sagt hej. -Det har jeg ikke forhindret dig i.
Du fik mig til at følge hans højhed hen til bilen.
Så du ikke, at han ikke kunne klare mere?
-Hvor er han? -Det ved jeg ikke.
Åh gud, Carolina. Hvor er han?
-Jeg kunne ikke låse døren. -Sebastiano!
Jeg forstod det, som du sagde tidligere.
Gjorde du?
Seriøst?
Ja. Du føler dig også…
Du føler dig som en marsmand.
Ja.
-Det har jeg altid gjort. -Det har jeg også. Men…
Altså ikke altid, men siden jeg forstod, hvordan det hele fungerer.
Så har vi noget til fælles.
Ja.
I dag har jeg…
Jeg tog det her med. Jeg…
Jeg ved ikke hvorfor.
Det handler om os.
Det er…
Du har måske læst det. Hvis du ikke har læst det, så behold det.
-Handler det om os? -Ja.
På hvilken måde?
Om os marsmænd.
Ikke?
Ja.
Det er ikke lige mig, men jeg vil læse det senere.
Hør her.
Du er en af min fars elever, ikke?
Hvad er du? En videnskabsmand?
I er alle sammen lidt underlige, ikke?
-Nej, jeg er… -Sebastiano?
Kom nu, min skat. Lad os gå ud i bilen.
Kom nu.
-Tesla. -Nej. Vent, mor. Vent lige lidt.
Hvorfor det? Hvem er det?
Hvem er han?
-Kom ud i bilen. -Hvorfor sagde han, at jeg er underlig?
Kom ud til bilen.
-Han sagde, jeg er underlig. En marsmand. -Han tog fejl.
Nej, han tog fejl. Kom nu.
Har jeg ændret mig så meget? Eller lod du, som om du ikke genkender mig?
-Velkommen tilbage, Nik. Godt at se dig. -Vi har intet at sige til hinanden.
Siden det kun drejer sig om et par dage, kunne du have ladet ham sove her.
Døren!
Og hvad med din bror?
Vi var tæt på et stort drama i kirken, Carolina.
Hvilket drama, Tesla? Sebastiano har ikke byldepest!
-Jeg vil ikke have, at Nik ved det, okay? -Du vil skjule det for alle.
Jeg vil beskytte ham.
Han rejste langt for at være her. Det må betyde noget.
Hør godt efter.
Din onkel er ligeglad med din morfar. Du kender ham ikke.
Efter han får sin arv, forsvinder han forhåbentligt igen.
-Det gør han måske ikke denne gang. -Det gør han nok.
Og snart, håber jeg.
Tak.
Jeg mener det. Tak.
Det var så lidt.
Du ved, hvad jeg mener.
Hør, jeg prøver kun at overtale
konservatoriets bedste cellist til at spille med mig.
Ja.
Men nu tænker han kun på hans mission til Mars.
Og disse interesser kan vare i månedsvis.
Og med fars død…
Kom nu.
Din bror er ikke, som jeg havde forestillet mig.
Det samme her.
Det havde jeg håbet på.
…du gik aldrig ind på den, vel?
Hvad? Undskyld, hvad?
-Carolina. -Hun hører aldrig efter.
Hvad sagde du?
Jeg fortalte om profilen, jeg lavede til dig.
Hun har flere følgere end mig!
-Igen? -Du er populær.
Jeg bruger den aldrig.
Se, hvor smuk du er.
Hold nu op.
Det er jo ikke en escort-side.
-Hvilken skade vil det gøre? -Seriøst?
Hun risikerer at dø, hvis hun lærer nye mennesker at kende
og slapper lidt af og får nye venner
og tager en pause fra at overvåge Sebastiano!
Det er ikke min stil.
I må have mig undskyldt.
-I skal bare spise videre. -Vi er færdige for længst.
Vi.
-En joint? -Nik! Altså!
Det var for sjov.
Godmorgen.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Tesla.
-Hej. -Hej, Federico.
-Jeg kondolerer. -Tak.
De må være Nikola, ikke?
Federico Valmonte, en ven af din far.
Goddag.
Jeg har altid sat pris på jeres navne.
Nikola, Tesla.
Kun en genial mand som professoren
ville navngive jer tilsammen efter den berømte fysiker Nikola Tesla.
Ja.
Kan vi begynde nu?
Ja.
Tre mere har tilmeldt sig.
Islændinge.
Kender du dem?
Hvorfor svarer du ikke?
"Det er mit ønske, at min arv skal fordeles således:
min autocamper til Carolina
og min cello af samme værdi til mit barnebarn Sebastiano.
Endelig efterlader jeg mit hjem i Rom, via San Giovanni Fabri 6, blok A, lejl. 3,
til Tesla Costa, født i Rom den 17. november 1972,
samt min søn Nikola Costa, født i Rom den 25. juni 1970,
som de kan dele ligeligt, som de selv finder passende.
Jeg erklærer, at jeg ikke har andet løsøre eller fast ejendom i mit navn.
Dr. Giulio Costa."
Vent lige lidt.
Det kan ikke være det hele. Du må have glemt noget.
Nej, Tesla, der står ikke andet.
Hvordan kan det være det? Beklager.
Han sagde, jeg skulle arve huset. Han skulle arve pengene. Hvor er pengene?
Han skiftede åbenbart mening, før han døde.
Hvad sker der nu?
Vi kan ikke flytte ud af det hus. Det er umuligt, Federico.
Det ville ikke…
Jeg håber, at der er et alternativ.
Hvorfor gør du det her?
Mig?
-Hvor skal jeg tage hen med mine to børn? -Hvad ved jeg?
Sælg huset, og med pengene, du får, kan du sgu købe et andet.
Dit egoistiske svin!
Du er ligeglad med alle andre! Som sædvanligt!
-Hvad? -Ligeglad!
Undskyld mig.
Jeg har noget, som juridisk set ikke er en del af testamentet.
Man kan sige, at det her var hans sidste ønske.
Åbn dem.
"Kære Tesla."
Du tog fejl, og jeg havde ret. Forstår du det? Jeg havde ret.
Jeg har hele tiden haft ret. Jeg sagde jo, han ikke var en spion.
Han er ikke en spion, men min onkel.
Han er onkel Nik, ja.
Kelvin, hold nu op!
Vi skal ikke være nervøse. Hold nu op.
Vi skal ikke være nervøse.
Han gav dem forseglet til mig,
og jeg skulle give dem til jer efter testamentet.
Jeg ved ikke, hvad der står.
Du gode gud.
Det svin har aldrig bedt til Gud.
Det forbandede svin.
Hvad skal jeg gøre?
Hvordan gik det?
-Rejste han igen, som du sagde? -Nej.
Desværre ikke.
Hvorfor desværre?
Din morfar har ikke efterladt nogen penge.
Han har kun efterladt huset.
Og hvad så?
Og derfor skal vi enten sælge det og give halvdelen til din onkel…
…eller…
Hvad er det her?
Din morfars sidste ønske.
Og du skal arve en autocamper.
-En autocamper? -Ja, en autocamper.
Vildt. Skal onkel Nik så bo hos os?
-Men juridisk set er du ikke forpligtet. -Juridisk eller ej, sådan er det.
Sådan er det.
Han går måske ikke med til det, vel?
Jo, det gør han.
Siden han ikke arver en eneste euro, vil han nok starte et nyt liv her.
-Sikke et rod. -Et kæmpestort rod.
Et år er lang tid.
Og hvad gør vi, når der kun er tre soveværelser?
Er soveværelserne det store problem? Hvad med din bror?
Enhver forandring kan udløse en krise. Forestil dig at have en fremmed her.
Men han er ikke en fremmed. Han er hans onkel.
-Når du først har forklaret det for ham. -Nik må ikke vide det, okay?
-Hvad vil du så sige? -At han er deprimeret.
På grund af sin morfars død.
Og at det er bedst at ignorere ham.
I et år?
Du bør få dit hoved undersøgt.
Det er svært nok i forvejen. Men at lade som om i et år? Nej!
Jeg ved, hvad der er bedst for ham!
Utroligt!
Her dufter, som der gjorde for 20 år siden.
Det her vil ikke fungere.
-Nej. -Men her er lidt anderledes. Ja.
Ja, jeg kan se din indflydelse.
Du har formået at gøre det endnu mere…
Endnu mere…
Jeg ved ikke hvad.
Hør her.
Lad os få noget på det rene, okay?
Hej, Seba.
-Undskyld… -Nik.
Vi bor her.
Du er en tvungen midlertidig gæst.
Det er ikke sandt, fordi juridisk set er det også mit hus.
Det var det, vores far ønskede, ikke?
Og?
Hvor er mit værelse?
Den blå sofa er her stadig. Skønt, at du smed den ikke ud. Godt gået.
-Hvorfor provokerer du mig? Nyder du det? -Helt ærligt.
-Hvordan gør vi det her? -Nyder du at provokere mig?
Den blå sofa er virkelig behagelig.
Jeg ved ikke, hvad vi gør. Kan du lide den? Sov på den.
I kan stoppe med at skændes. Onkel Nik kan bruge mit værelse.
-Værsgo. -Hvad? Hvad mener du?
Et år på sofaen? Har du tænkt over det?
Du forstår det vist ikke. Jeg flytter hjemmefra.
Er det for sjov? Hvor tager du hen?
Det ved jeg ikke. Det er ikke dit problem.
Carolina, sæt tasken fra dig. Det hele er svært nok, som det er.
Og nu begynder du også? Vil du straffe mig?
Hvorfor tror du altid, at alt i verden handler om dig?
Det er ikke for at straffe dig. Jeg vil gerne.
Intet ændrer sig, om jeg er her eller ej.
Hvad mener du? Tænk på, hvordan din bror vil tage det!
-Godt at se dig. Farvel, onkel Nik. -Nej, vent.
Hvis den blå sofa er problemet,
så kan din mor sove på den.
Farvel, Tesla. Jeg henter mit tøj, når jeg kan.
-Carolina. -Rør ikke ved noget på mit værelse.
Kom her, Carolina. Vær nu sød. Kan vi tale sammen?
Hvorfor kalder hun dig Tesla?
Rend mig.
Det er den her.
Jeg ville have forventet alt andet af ham end at efterlade mig en autocamper.
Jeg synes, at det er fedt.
Han vidste måske, at jeg ville flytte hjemmefra.
Hej.
Kom bare ind.
Din morfar var mærkelig.
Helt sikkert.
Tænk på, hvor overraskende de breve var.
Har du læst dem?
-Kun Teslas. -Hvad stod der?
At penge ikke gør en glad, men det gør kærlighed,
så før hun sælger det hus, hvor hun og Nik boede som børn,
tryglede han dem om at bo der sammen i et år, før hun beslutter sig.
I et år?
Nu forstår du nok, at jeg ikke ville blive der.
Jeg tør vædde på, den ikke starter.
Det væddemål har du tabt.
Godaften.
-Hvad er der til aftensmad? -Tag den klamme t-shirt af.
Og jeg kan huske, at jeg bad dig om at tage dine sko af, når du kommer ind.
Jeg brænder dem, hvis du lader dem stå der.
Skal vi skændes i et år?
Ønsker du det?
En af os giver nok op til sidst.
Men ikke mig.
Hvad med en våbenhvile, mens vi spiser?
Hvis du siger, hvor panderne er, laver jeg noget pasta carbonara.
Nej, hør her.
Sebastiano spiser på værelset, og jeg er ikke sulten.
Jeg har virkelig savnet familiens gode humør.
Jeg laver selv mad.
Det eneste, som vi to deler, er det samme tag.
Jeg køber ikke ind til dig.
Det er i orden.
Jeg så ikke Paolo til begravelsen. Hvorfor?
Vi gik fra hinanden for otte år siden.
Eller rettere sagt:
Han forlod mig.
Han mødte en kvinde. De fik to børn. Nu bor han i Torino.
Fandens også. Hvorfor?
Du er gået glip af meget.
Ja. Men det er ikke kun mig, der er gået glip af meget.
-Jeg tager maden ind til min nevø. -Nej! Giv slip.
-Må jeg ikke nok? -Nej.
-Kom så! -Giv slip!
Hvad er problemet? Er han bange for mig?
Sebastiano er ikke bange for noget.
Sebastiano er bare en meget følsom dreng, som har det meget svært, okay?
Det er bedst at lade ham være i fred.
Og jeg tager maden ind til ham.
Er du tosset? Skru ned for den skide musik!
Tag tøj på!
-Hvorfor? -Fordi du er nøgen. Hvorfor?
Jeg er på badeværelset.
Skru ned for musikken.
Sebastiano kan ikke sove med den larm.
-Har han bedt dig om at sige det? -Skru ned!
Klokken er kun ni om aftenen. Du er latterlig.
Det er Piris, som er dirigent.
En af de bedste nye versioner.
-Ja. -Ja.
-Okay. Gå ind på dit værelse, skat. -Ikke helt, men du er tæt på.
Nej, jeg kan ikke tage fejl. Det er den indspilning.
Nej, det er Angel. Du må få den i morgen.
-Han giver dig den i morgen. -Han giver mig den i morgen. Okay.
Han så da vågen ud.
Du er en nar, Nik.
Og gå ikke sådan rundt!
JEG VAR HERINDE!
Må jeg sidde her?
Selvfølgelig.
Jeg har talt i telefon med din mor.
Hun er vred over, at du rejste.
Jeg sagde ikke, at du vil sove i autocamperen,
ellers ville hun have forsøgt at stoppe dig.
Jeg kan sagtens sove i den.
Jeg vil ikke være til ulejlighed.
Carolina, jeg er glad for, at du er her.
Og Sebastiano? Han er virkelig sur på mig, ikke?
Det har din mor ikke sagt noget om.
Han har det lidt bedre nu, ikke?
Jo da. Han vil flytte til Mars.
Hvem vil ikke flytte til Mars?
-Helt ærligt. -Tak, Emma.
Jeg vil ikke bebyrde dig med alle de problemer i min familie.
Carolina.
Det er okay.
Godnat.
FAR
INGEN KARRY I KYLLINGEN. SEBASTIANO KAN IKKE LIDE DET MERE.
HJÆLP!
HEJ, FAR. VI SAGDE FARVEL TIL MORFAR I DAG.
FAR - OFFLINE
FAR - ONLINE
HVORNÅR GIVER DU LYD, FAR?
FAR - OFFLINE
Kitesurfing. Ja.
Okay. Nej, undskyld.
Hvad med klassisk musik?
Det ved jeg ikke. Og?
Okay. Vent.
Hold nu op. Hvad prøver du på at sige?
Det er bare en måde at vise, at jeg stoler på ham.
Okay.
Jeg er med.
Ja, sådan.
Okay, hvad skal jeg gøre?
Jeg skal gå hen til ham og sige:
"Jeg ved, at de har sendt dig. Du er ikke min onkel."
Skal jeg sige det?
"Jeg ved, at du ikke er min onkel."
IMIPRAMIN
IMIPRAMIN ER EN ANTIDEPRESSIV MEDICIN
ARIPIPRAZOL ER ANTIPSYKOTKA
BRUGES VED SKIZOFRENI OG VED MANI
Godmorgen, min skat.
-Skal jeg trække gardinet fra? -Nej.
-Har du trukket dem fra? Lad være. -Det har jeg ikke.
Her er morgenmaden.
Din frokost er i køkkenet.
Sebastiano.
Gør mor en tjeneste.
Gå i bad og tag tøj rent tøj på.
Vil du love mig det?
Jeg ville blive hjemme,
men jeg bliver nødt til at tage til et lærermøde.
Men jeg kommer snart tilbage, okay?
Sebastiano, se på mig.
Hvis du har brug for noget, så ring til mig eller Carolina.
Hold dig fra onkel Nik, okay?
Farvel, min skat.
Kel…
Kelvin, det er det samme hver gang. Jeg sagde jo, at du skulle…
Nej, jeg skal tage en, Kelvin.
Jeg tager ikke dem alle, men jeg skal tage én, okay?
Jeg har jo sagt, at jeg skal tage den.
Så lader de os være i fred.
Jeg skal på arbejde.
Jeg har skrevet nogle husregler og nogle telefonnumre.
Kan de telefonnumre lære dig at sige godmorgen?
Hvornår blev han diagnosticeret med skizofreni?
Tesla.
-Jeg har været online hele natten. -Der står en masse vrøvl.
Læste du, at enhver ændring i hans rutine kan skade ham?
Glem rutiner. Jeg er din bror.
Er du det?
For hvor længe siden?
Fem år.
-Fem år? -Ja, mere eller mindre fem år.
Jeg er med, men du kan ikke skjule den slags for mig.
Hvorfor ikke?
Ville du pludselig huske, at du havde en søster og en familie, Nik?
Og hvordan kunne jeg?
Jeg ved ikke, hvor i verden du bor. Du tager aldrig telefonen.
Okay. Men nu er jeg her.
Ville du ikke have fortalt mig det? Hvorfor?
Jeg er træt af at give forklaringer, som udløser medlidenhed.
Fordi ordet "skizofreni" er skræmmende. Er du med?
Og det er ikke kun dem med ansigtsudtryk af medlidenhed eller bedrevidenhed,
eller dem, man skal sige undskyld til, som siger: "Din søn siger sære ting.
Din søn opfører sig mærkeligt."
Jeg er så træt af det!
Jeg vil ikke længere give forklaringer eller sige undskyld.
Det er nok! Jeg vil bare beskytte ham mod alle. Okay?
Sæt dig ned.
Hør her…
Vær sød,
og gør mig ikke urolig.
Lad Sebastian være. Lad ham være.
Okay.
Okay, vi er alene. Hvem er du? Hvad er du?
Hvem er du? Hvad vil du mig?
-Jeg… -Jeg var for direkte.
Jeg var for direkte. Jeg vidste, at jeg var for direkte.
Nej, det var du ikke. Lad os tale om det.
Sebastiano.
Lad os tale sammen.
-Godmorgen. -Hej. Godmorgen.
Du er tidligt oppe.
Der er kaffe, hvis du vil have noget.
Tak.
De er skønne!
Kan du lide dem?
Er du stadig klar til at sove i autocamperen?
Jeg fik faktisk en anden idé i går, som på ingen måde er tosset.
Hvilken?
Åh gud. Vil du række den til mig?
Det er nok Sebastiano, som vil have mig hjem igen.
Nej, det er det ikke.
Jeg ved, at du er sur på mig,
men Nik ved alt og er alene med Sebastiano.
Vil du være sød at tage hjem og se til ham?
Hørte du det?
Selvfølgelig bekymrer hun sig, Caro.
Hej, Tesla. Sagde jeg ikke i går, at det var dumt at skjule det for ham?
Men heldigt for dig skal jeg hente mit tøj.
Så jeg vil se til ham.
Men vær sød ikke at involvere mig i dine dumme fikse idéer.
Tak.
Hvad?
Det ved jeg ikke, Carolina.
Jeg synes, at du bør løse det her med din mor før eller siden.
Hvad? At jeg ikke kalder hende mor? Det kan jeg desværre ikke.
-Jeg mener det faktisk. -Okay.
Vil du tage med mig?
Sebastiano vil ikke være så vred, hvis du er der.
Hvorfor skulle Seba være vred? Han savner dig garanteret allerede.
Ja, det er skønt, men…
Jeg ville være bange for at tage til Mars, når jeg ved, at jeg ikke ser Jorden igen.
-Er du ikke det? -Jeg er også bange.
Hvorfor tager du så af sted? Ingen tvinger dig til det.
Jeg er nødt til det. Hvem skal ellers tage klassisk musik med?
Det skal jeg gøre.
Det forstår jeg godt.
-En forpligtelse er en forpligtelse. -Ja.
Vidste du ikke noget?
Nej. Tro mig.
Men hvorfor…
Hvorfor sagde du de ting til begravelsen? Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Det kom bare ud.
Hør, spørg mig om…
…havet, vinden, koralrev og smukke kvinder,
men ikke om rummet, stjernerne og himlen,
fordi det forstår jeg slet ikke.
Nej, fordi du ville være musiker, ikke astronom.
Morfar fortalte mig om dig. Han sagde…
Han sagde, at du var fantastisk til at spille klaver.
Og da han sagde det, græd han. Han græd.
Du skal få arbejdsro. Jeg vil lede efter arbejde på stranden.
Ingen leder efter arbejde der.
Det gør jeg.
Vil du ikke med?
Nej.
Jeg kan ikke tage til stranden.
Okay, en anden god gang.
Ja, en anden god gang.
Lidt af Jordens lys.
Er du overbevist nu?
Er du overbevist?
Jeg sagde det jo. Du må stole på mig.
Er du med? Du må stole på mig.
Det er nok nu. Hvis du kører på mig, så tager jeg med ham. Hold nu op.
Hej, Seba.
Hvor skulle du hen?
Mig? Ingen steder. Hvad laver du her?
Jeg skal hente mit tøj. Emma er her også.
Vil du sige hej?
Hej, Seba.
Nej, vi skal ikke spille nu. Vi skal ikke spille nu.
Jeg er her ikke for at spille. Jeg skal hjælpe din søster.
Hvem har sendt dig? Mor?
-Nej. Bestemt ikke. -Nej.
Hvad var det, du sagde, om at han savner mig?
Følger du efter mig?
Havde jeg et valg?
Fatter du ikke, at jeg ikke vil snakke med dig?
-Hvorfor er du ikke rejst? -Det vedkommer ikke dig.
Hop ind og fortæl mig om det.
På grund af min nye livssituation skal jeg tjene penge og forsørge mig selv.
Ja. Og?
Da mode er min store lidenskab, og jeg har en god smag og nogle kontakter,
er der kun én ting, jeg hidtil har manglet.
En rig sponsor?
En butik.
Og nu har jeg en.
Hvor er den?
Her.
Kommer kunderne ikke til mig, kommer jeg til dem.
Jeg vil forfølge andre kommercielt.
Det er en god idé. Det kan måske godt lykkes.
Hvordan vil du gøre det?
Med hjælp fra en ven.
Skift tøj.
Jeg ved ikke rigtig.
Kitesurfing lyder ikke som en god grund til at afskære sig fra hele familien.
Det synes jeg heller ikke.
Men når han blev nævnt, skiftede hun altid emne.
Jeg har altid forestillet mig,
at han ikke kunne klare presset fra en far,
der krævede for meget af sine børn.
Sådan virkede han ikke.
Vi var hans børnebørn. Alt var nemmere for os.
Han havde for høje forventninger til sine børn.
Og de reagerede på forskellige måder.
At reagere betyder ikke, man skal forlade alt til fordel for havet.
Men heller ikke, at man skal blive og leve, som var man i fængsel.
Vi skaber alle vores egen skæbne.
Præcis. Din mor har skabt en familie. Hvad har Nik skabt?
Hvad har han nu? Et kiteboard?
Han er måske lykkelig sådan her.
Nej, det tror jeg ikke.
At leve et andet sted i verden. Alene uden stabile forhold.
Man kan føle sig alene i en familie.
I betragtning af alternativerne kan et kiteboard være mere selskabeligt.
Hvad synes du?
Den er yndig.
Du er officielt i gang. Vi bør fejre det.
Sig ikke noget til Tesla og Seba.
Åh gud, Seba. Hvad er klokken? Jeg skulle øve med ham.
Okay. Vi ses.
Er jeg så den eneste italiener, der skal til Mars?
Er du med?
Nej. Jeg er ikke…
Nej, jeg ville aldrig vælge kærligheden som ham.
Tja…
Emma er smuk, men ikke…
Sebastiano? Hej, søde ven.
Er alt okay?
Godt klaret.
Har du set, hvilken smuk dag det er?
Er alt okay med onkel Nik?
Jeg tager den her.
Vil du tage et brusebad? Emma kommer i dag.
Med alt det, som vi skal gøre, er koncerten alt for meget.
Dødssygt!
Hej.
Hvem er du?
Søde ven, skulle du ikke i brusebad?
-Badeværelset er optaget. -Af onkel Nik?
Nej, det er optaget af en nøgen dame.
-Af hvad? -Af en nøgen dame.
-En nøgen dame? -Ja.
En nøgen dame?
Åh gud!
Undskyld, hvem er De?
Ambra. Hej.
Skøn badekåbe.
Er det din? Undskyld, ellers ville jeg dryppe overalt.
Nik.
Nik!
Ja.
-Nik! -Hvorfor råber du? Jeg er lige her. Hvad?
Hvem er det?
-Hvad? -Hvem er den kvinde på mit badeværelse?
Det er vores badeværelse. Og det er Ambra. Hun hedder Ambra.
-Hun hedder Ambra. Så er det helt fint. -Ja.
Hvad fanden?
Det er vores badeværelse. Vores hus. Jeg inviterer, hvem jeg vil.
Ja, klart.
Først var du nøgen. Nu en nøgen dame med min badekåbe på. Hvor klamt!
-Deler vi også min badekåbe? -Ikke "en nøgen dame".
Hun hedder Ambra. Kald hende Ambra.
Er du klar over, at det ikke er en nudiststrand?
Skal jeg sætte et skilt op? Sebastiano fandt hende.
-Vidste du det? -Og?
Du kan selvfølgelig ikke vide det.
Du ved ikke, hvor stressende det er for ham at finde en fremmed.
Det ved du ikke.
-En nøgen dame. Nøgen! -Ja. Han er 20.
Han kunne måske kunne lide det.
Han virkede ikke så stresset. Du er den eneste, der er stresset.
Forståeligt.
Virkelig? Hvorfor det?
-Fordi… -Fordi? Nej, fortæl mig hvorfor.
Ses vi på stranden?
-Tak for badekåben. -Selv tak.
Henter du den selv på værelset?
-Ja. -Farvel.
Se? Hun er nærmest familie. Hvad fanden vil du have?
Jeg kan ikke klare et år med dig. Det må være løgn.
Spørgsmålet er ikke, om du kan klare mig, men om andre kan klare dig.
Det er ikke kun mig, der tænker det!
For fanden.
Vi var lykkelige her, indtil den fortabte søn vendte tilbage.
-Er du klar over det? -Ja, lykkelige.
Det virker som en præcis beskrivelse.
Som i eventyrene!
Hej.
Undskyld, Tesla. Jeg kommer for sent i dag. Undskyld.
Hvorfor ser du så trist ud?
Ikke for noget. Jeg skændtes med min dumme bror.
Hvordan har Carolina det?
Carolina har det fint.
Jeg skal hilse fra hende.
Ja, okay.
I kan ikke fortsætte sådan her.
Jeg begge to.
Jeg er træt.
Af hende og af alle andre. Jeg gør alting forkert.
Men ikke Sebastiano.
Tak.
Seba…
Jeg starter med at spille sonatens tema på klaver ligesom i originalen.
Og efter to takter starter du på cello.
Hvad med at prøve det første af stykket?
Nej.
-Bare den lille smule. -Nej, jeg kan ikke i dag.
Jeg kan ikke.
Okay, pyt med det.
I dag spiller vi ikke.
Nej. Jeg er nødt til at gå. Undskyld.
-Hej. -Hej.
-Du er… -Emma.
Emma. Selvfølgelig.
Går du?
-Hvorfor? Må jeg ikke det? -Jo da.
Men jeg bestiller altid en ekstra pizza para compartir, som de gør i Costa Rica,
og du kan måske lide margherita…
-Fordi du bor i Costa Rica? -Ja, jeg kitesurfer og gør andre ting.
Så?
-"Så", hvad? -Margheritaen.
Du ville være den første person, som jeg inviterer hjem.
Jo. Nej.
Jeg har lige sagt farvel til alle. Det er en dårlig idé at gå med ind.
Jeg vil ikke have, at Sebastiano tror, at jeg presser ham.
Du er den sidste, som Sebastiano ville føle sig presset af.
Stol på mig. Kom nu, pizzaerne bliver kolde.
Nej. Jeg lovede Carolina, at vi skulle mødes efter undervisningen.
-Tak. -Hvordan har Carolina det?
Okay. Carolina er okay.
Hun oplever mange ændringer for tiden.
-Men hun er okay. -Sig undskyld fra mig.
Du bør selv sige det til hende.
Det skal jeg nok. Kom, før pizzaerne bliver kolde.
Vi er her!
Åh nej! Øllene. Pis. Jeg har endda betalt for dem. Fjols!
Tesla!
Jeg håber ikke, du har lavet mad. Pizzaer til alle.
Et voilà!
Jeg sagde, det var en dårlig idé.
Værsgo! Margherita med masser af frisk basilikum til dig.
Capricciosa til unge Sebastian.
Capricciosa til mig.
Og til vores gæst…
Tak.
Margherita a compartir.
Hvordan gik arbejdet?
Godt. Rigtig godt. En afløsning. Ikke noget særligt. Men…
…bedre end intet.
Kom med næste gang. Så kan du selv se.
-Ja, jeg vil gerne med. -Jeg kan vise dig min drage.
-Ja. Godt. -Jeg tager med ham.
Må jeg prøve din? Skal vi bytte et stykke?
Glas…
Jeg henter dem.
NY BESKED PÅ TELEFONSVARER LYT
Hej, skat.
Besked nummer tusind. Jeg indtaler kun beskeder nu.
Sebastiano spiste med os ved bordet i aften?
Og hvad med dig?
-Hvad laver du her? -Hej, Caro.
Rolig. Emma har kun sagt det til mig.
Jeg kom for at sige…
…undskyld for at forårsage problemer.
Faktisk…
…så ankom jeg, og du gik, så…
Du har ikke forårsaget problemer for mig.
Faktisk har du måske givet mig det skub, som jeg havde brug for.
Men hvis jeg havde boet her…
Vil du stoppe?
Stå stille.
Hvis jeg var blevet her, havde alt måske været bedre.
Eller måske værre.
Derfor undskylder jeg.
Men hvad kunne du have gjort?
Været der.
FRØKEN TESLA
SERIØST! HVIS DU STADIG SER UD, SOM DU GØR PÅ BILLEDET,
ØNSKER JEG MIG INTET ANDET.
Endelig har denne autocamper et formål.
Et formål?
Formål…
Din morfar gav min mor en autocamper.
Hun sagde, at hun ønskede at alle følte sig hjemme.
Også på ferier.
Og derfor…
…tilbragte vi vores ferier i autocamperen, indtil hun blev syg og døde.
Din morfar ville ikke bruge den længere.
Hun ville elske det, du har gjort.
Min mor ville være stolt af dig nu.
Nu er det op til dig.
Rejs væk med det her hjem.
Jeg kan ikke gøre, hvad jeg vil.
Det er let at sige.
Universitetet.
Seba. Hvordan kan jeg gøre det?
Jeg kan ikke gøre, hvad jeg vil.
-Jo, du kan. -Nej.
Det er din vej i livet og dit liv. Du må ikke lade andre bestemme over dig.
Som du gjorde?
Jeg er ikke som dig.
Ja.
Du er meget bedre end mig.
Må jeg se den indeni?
Onkel Nik?
Tak.
I dag skal jeg give dig dit brev,
hvilket jeg gør nu.
Du må indrømme, at din morfar elskede overraskelser.
Efter det, der skete, troede jeg…
…at jeg ville lægge det bag mig.
Jeg fortsatte mit liv, og jeg var sikker på, jeg havde glemt dig.
Men da jeg så dig igen…
Ja.
Godt så.
Nu har du grædt.
Du har sagt, hvad du ville sige. Du skal ikke sige mere. Jeg mener det.
Og det skyldes også,
at da du troede, at du var kommet videre, giftede du dig med en anden,
hvilket er væsentligt.
Jeg har altid kun ønsket at være sammen med dig.
Helt sikkert.
Sig, at du ikke følte noget, da du så mig.
Jeg følte…
…mig trist.
Det er ikke rigtigt. Du kan ikke lyve over for mig.
Det er ikke for sent for os to.
Helt ærligt. Lad mig gå.
104 LIKES, 7 KOMMENTARER
JEG TROR IKKE PÅ, AT DU EKSISTERER. HELT ÆRLIGT FINDES DER INGEN SOM DIG.
Halløj! Hvad fanden laver du?
Hold nu op. Du larmer. Det er nok nu.
Det er utroligt. Det er den samme bold efter 20 år.
Er det ikke vidunderligt?
Godt gået. Jeg troede, du havde smidt den ud.
Men du lod den ligge i det samme skab.
Drop det her med "kan du huske, da vi var børn".
Du er så irriterende.
Faktisk er det her en "jeg går ikke i seng"-aften.
-Skal du vække hele bygningen? -Ja.
Vis mig, hvad du kan.
Wow. Imponerende!
Saml benene!
-Fedt. -Du var heldig.
Hun prøver sin sædvanlige finte. Den samme gamle finte!
Sigter mod venstre. Så til højre. Velkendt!
Sådan!
Hvad laver I?
Det er fandeme for meget!
Jeg skal på arbejde i morgen tidlig.
-Det har jeg fortalt hende før. -Undskyld.
Gå i seng!
-Det er fandeme for meget! -Idiot.
Sidste skud. Så går vi.
Kom så. Så er det nok, Nik.
-Kom så. -Det sidste.
Så er det nok.
Nik!
-Jeg hænger den her. -Nej.
Nej, vent. Den skal hænge her med romantikerne. Det har du selv sagt.
Okay.
-Hvad med Bachs cellosuite nr. 1? -Ja, den har jeg taget med.
Hvad med celloen?
Vil du tage den med?
Nej. Det ved jeg ikke.
Og hvis de forbyder mig at tage den med? Hvad skal jeg så gøre?
Jeg vil sige til dem, at den skal med. Ellers kan jeg ikke spille.
Tag det roligt.
Tag en pause. Udnyt tiden. Spil.
Jeg vil gerne høre dig spille.
Nej.
I din alder gik der ikke en dag, hvor jeg ikke spillede klaver.
Det er ikke sandt.
Hvis det var sandt, spillede du stadigvæk.
Jeg ved ikke, hvordan du gjorde det.
Men tak.
Jeg gjorde ikke noget.
Han gjorde det selv.
Jeg finder det altid så rørende.
Fordi…
Det er den måde, som han formår at udtrykke sig med celloen
og udtrykke sig selv.
Far elskede at høre ham spille.
-Ja? -Ja!
-Han sad der på sofaen… -Bedømte han udførelsen?
Nød du det?
Hvad?
At ødelægge et godt øjeblik. Det har du altid gjort. Nød du det?
-Bedømte han ham? -Nød du det?
Det er sent! Vi må sige til Emma, at jeg skal spille til koncerten.
Jeg spillede med dig. Jeg må også spille med hende. Lige nu!
Vi ses.
GIADA SVAR
MIN SØSTER HAR DEN SEJESTE BROR
-Flotte røde solbriller. Må jeg se dem? -Ja.
-Hej. -Hej.
For tiden ser jeg dig kun, når du skal sove.
Du ved jo godt, hvor du kan finde mig.
Jeg er hjemme hos jer hver dag og øver med din bror.
Han spillede med Nik og vil spille koncert.
-Det er meget vigtigt for ham. -Har du den her i small?
Ja, lad mig finde den.
Jeg har brugt ti år på at prioritere ham over mig selv.
Ikke blot har han glemt mig,
men efter det røvhul dukkede op, skal han spille koncert.
Du har ret.
Seba har ændret sig meget, siden Nik kom. Ikke fordi han kan trylle.
Jeg ændrede mig også, da jeg hørte om sygdommen.
Jeg er overbeskyttende og passer på, hvad jeg siger.
I modsætning til Nik minder vi ham hver dag om, at han er syg.
Pyt med, hvis du ikke har den.
-Hør her, Emma… -Jeg skal nok gå nu.
Vi ses.
Her er de. Undskyld.
-En small, ikke? -Ja tak.
Jeg henter den.
Ambras bryster er ikke så store.
Seba var på sit værelse hele dagen. Han lagde ikke mærke til noget.
Kan du ikke se, hvor ynkelig du er?
Du er 50 år, Nik.
Få dig et liv. Men gør det langt væk herfra.
Jaså?
Siger du, at jeg skal få mig et liv?
Dig?
Som har levet i 20 år med skyklapper på?
Sikke et liv.
Sådan lever en hest.
Jeg har bare ventet på, at surferfilosoffen skulle belære mig.
Ham, der ikke har en familie,
og som intet har udrettet, kan belære mig om et lykkeligt liv.
Ja.
Ledsaget af et dejligt glas vin.
Og husk, at ét aldrig er nok.
Ikke sandt?
Rend mig.
I stedet for at dømme alle andre, så se på dig selv.
Rend mig.
Har du indset, at Carolina aldrig kommer længere? Nej.
Fordi du er så fokuseret på at kontrollere alt og alle,
at du lyver overfor dig selv og tror, at alt går så godt.
Det er det, du gør.
-Dømmer du mig som mor? -Ja.
Dit feje svin!
Du stak af uden at tænke på andre til fordel for et kiteboard.
Tror du, at jeg rejste på grund af et skide kiteboard?
Har du aldrig nogensinde overvejet, at jeg var den, der led mest?
At jeg skulle give afkald på alt og alle! Selv dig!
Hvorfor rejste du så?
Hvorfor rejste du dog? Hvorfor?
Hvorfor forlod du mig? Du rejste væk fra mig. Hvorfor?
Jeg fandt min forlovede i seng med en anden!
-Hvad fanden snakker du om? -Det var ikke kun én gang.
Det var en langvarig affære.
Det er ikke sandt. Umuligt. Giada og jeg var venner.
Hun ville have sagt det. Det er løgn.
Det er løgn, fordi du tror på det her, ikke?
-Tror du på det her? -Hold så op.
-Hvad er sandheden? Hvor fanden er den? -Hold så op!
Kom nu, vis mig sandheden.
Hvor er sandheden?
Åh gud.
Undskyld.
-Giv slip! -Nej. Undskyld.
Undskyld. Tilgiv mig.
Undskyld.
Rolig nu.
-Rolig nu. -Nik.
Undskyld. Tilgiv mig.
Jeg elsker dig. Undskyld.
Træk vejret.
Det skal nok gå.
Medicinen?
-Har du set medicinen, Nik? -Jeg har dem her.
-Dem her? -Jo.
-Husk, den blå før frokost… -Og den hvide bagefter.
Jeg ved det efterhånden godt.
-Hvis du er bekymret, så gør vi det ikke. -Nej.
Jeg er ikke bekymret.
Sebastiano har ikke set stranden i årevis.
Og koncerten er i morgen. Så naturligvis er jeg lidt nervøs.
Det var ham, der foreslog det, ikke mig. "Kontroller alt."
Tak.
Og det er også min fridag, så jeg tager gerne alene af sted.
Nej. Alt er okay.
Sebastiano ville blive skuffet.
Det er okay.
-Hvorfor fortalte du mig ikke om Giada? -Skal vi af sted?
-Kom. -Kom.
Ja.
-Har du et håndklæde? -Nej.
Ja, jeg har et.
Jeg har jo sagt det. Lad mig være.
Stol på mig. Jeg har besluttet mig. Hold op. Slut.
Slut.
-Er alt okay? -Jo.
Ja, alt er okay.
Kelvin. Jeg har jo besluttet mig. Hold op. Jeg ved, hvad jeg gør.
Stol på mig, Kelvin. Stol på mig.
Stol på mig.
-Skal jeg holde ind? -Nej. Kan du holde på en hemmelighed?
Ja, det lover jeg.
Jeg tager ikke til Mars, fordi jeg vil, men fordi jeg er den udvalgte.
Aha.
Ingen ved det, men hver dag taler jeg med Kelvin, som er født på Mars.
Det er ham, der har bedt mig om at tage klassisk musik med derop.
Ja?
Af og til har jeg jo fornemmet, at…
…du taler med nogen.
Er det rigtigt?
-Ja. -Har du faktisk fornem…
-Af og til. -Sig det ikke til nogen.
Sig det ikke til nogen. Hvis du gør…
Hvis mor ved det, stopper hun mig. Og jeg skal til Mars. Er du med?
-Jo. -Sig det ikke.
-Jeg sagde det, fordi jeg stoler på dig. -Ja.
Er du med?
-Sværg på, du ikke siger det. -Ja.
Ingen ved det. Du må sværge på, du ikke siger det.
Det sværger jeg på.
Hold nu op. Han har sværget. Sværg…
Sværg på det
Det sværger jeg på.
Helt ærligt.
Okay, nu er jeg ikke så bekymret.
Hallo?
Hvordan går det, skat?
Hej. Godt. Og dig?
Godt. Hør her.
Vil du med mig på stranden?
Åh gud, Tesla. Nej, jeg vil ikke med. Du vil ødelægge det.
Det ved jeg. Du har ret. Men jeg er bekymret.
Du har bekymret dig hele dit liv.
Og jeg har også travlt.
Vent. Et øjeblik.
Hvad?
Jeg vil lytte til dig. Jeg vil ikke lade angsten styre mig.
Godt gået.
Du har endelig forstået det.
Du kan godt slappe af en enkelt dag. Der sker ikke noget.
Ja, okay.
Jeg er med.
Men hvornår har vi sidst tilbragt en hel dag sammen?
Aldrig?
Giv langsomt slip
og tegn et ottetal for at få løftet røven ud af vandet.
-Jo. -Er du med?
Ja.
Se? Det er ligesom…
…ligesom en dans.
Ligesom at danse med vinden.
Er du med? Se.
Tegn et ottetal.
-Hvilket tal? -Uendelighedstegnet.
Kom her. Prøv.
Den er smuk!
Min skat.
Den er så smuk!
Se den lige.
Hvordan gjorde du det?
Jeg brugte pengene fra de sidste måneders salg.
Det var ikke det, jeg mente.
Det er en fantastisk idé. Den er smuk.
-Må jeg gå ind? -Ja.
Wow! Se lige, hvad du har gjort! Du er et geni, min skat!
Den her?
Skal vi tage en svømmetur?
Nej, jeg er bange for at svømme. Jeg er lidt bange.
Du må gerne. Jeg bliver her og holder øje med dig.
Jeg vil kigge på, når du kitesurfer. Lyt til Fauré.
-Lyt til Fauré. -Okay, det gør jeg.
-Hør, lad os gøre noget andet. -Nej.
-Gør det bare. -Er du sikker?
Ja, af sted.
Okay. Vi ses.
Er I klar?
Ja, vandet er klart. Men jeg er bange.
Jeg har jo sagt, at jeg er bange. Lad mig være.
Jeg er bange.
Undskyld.
Jeg sagde undskyld. Hørte du mig?
Okay…
Jeg er gået glip af så mange vigtige ting.
Hvem ved, hvor mange jeg går glip af med dig?
Ja. Vil du vide noget andet?
Jeg dropper universitetet.
Jeg fortalte en kæreste, at jeg var enebarn.
Fordi jeg var bange for at miste ham.
Når jeg siger,
at min far ikke har glemt mig og ringer til mig,
er det løgn.
Han tager ikke sin telefon.
Skal jeg fortsætte?
Jeg skriver med en fremmed.
Flirter faktisk.
Mor!
Du kaldte mig mor!
-Ja. -Du kaldte mig mor.
Vi er her nu.
Er det her lovligt?
Ja, selvfølgelig er det lovligt. Helt og aldeles lovligt.
Fordi det virker.
-Du er ikke vant til det. -Nej.
Nej.
Alt går fint, ikke?
Din bror er okay.
Han opdaterer dig endda.
Så er det gjort.
Hvad?
Du har en date her om en halv time.
Hvad? Nej, det er vel løgn?
-Kom nu, mor. Giv mig den. -Carolina.
Han skriver søde beskeder, han er skilt, og han virker ikke som en seriemorder.
Er du ikke lidt nysgerrig?
-Jo, lidt. -Nemlig.
Kom. Jeg hjælper dig.
Rejs dig op.
Kom nu. Jeg har en idé.
-Kom nu. Skynd dig. -Ja. Vent.
Tak.
-Er den ikke for stram, Carolina? -Nej, den er perfekt. Den klæder dig.
Det ved jeg nu ikke. Og hælene er så høje.
Tror du, at det er ham?
Ja, det er ham.
Han er flot!
Hvad venter du på? Gå hen til ham.
Lad os glemme det.
Jeg siger, at jeg er forhindret.
Hvorfor det? Du er her.
-Og jeg har røget. -Og hvad så?
Vi har ikke tilbragt en hel dag sammen i meget lang tid og den må ikke slutte.
Hvorfor ikke?
Det er den første…
…ud af mange andre.
Gå ud nu. Du kan godt.
Hvordan ser jeg ud?
Som en, der ikke har haft det sjovt i årevis.
Du ser smuk ud.
Gå nu.
Vær ikke for ivrig.
-Nej. -Pas på.
Tak.
-Din taske. -Ja.
Tak.
Solen er gået ned. Kan vi tage hjem?
-Jeg drikker ud, og så kører vi. -Jeg vil hjem nu. Kan vi tage hjem?
-Undskyld, før vi går… -Kan vi tage hjem?
-Ja.
-Hør, en… -Nej, jeg vil hjem nu.
Vent. Jeg kommer straks. Jeg har en overraskelse til dig.
Hej.
-Det var en dejlig dag. -Hvad har I lavet?
Jeg kitesurfede, og han…
Men det er Emma.
Nej, det er ikke muligt. Det er Emma.
Hvor skal han hen?
Vent her. Jeg tager mig af det.
Seba.
-Nej, Kelvin. Kelvin, du vidste det. -Seba.
-Du vidste det. -Halløj.
-Hvor skal du hen? -Du vidste det.
-Seba, stop. Hvad er der galt? -Du vidste det.
-Hvorfor græder du? -Rør ikke ved mig!
Du må ikke røre ved mig!
-Rør ikke ved mig. -Nej, men…
Rør ikke ved mig.
Du vidste det! Missionen! Kelvin advarede mig!
Han sagde, du ville forråde mig!
Hvorfor har du forrådt mig?
Du tog Emma med. Hvorfor tog du til stranden?
Du ville være sammen med Emma. Emma er min! Er du med? Hun elsker mig!
Rør ikke ved mig. Hun elsker mig.
Hun er min!
Kør mig hjem!
Jeg vil hjem!
Gå væk!
Kør mig hjem!
Jeg vil gerne hjem.
Rør mig ikke. Jeg vil hjem!
Hvordan går det?
-Han har det bedre. Han sover. -Bedre.
Nu er han bekymret!
Ved du, hvad der kunne være sket?
-Han kunne have gjort sig selv fortræd. -Der skete ikke noget.
Jeg var ikke klar over det.
Du tror, at lidt jokes og noget empati er nok.
Du er uansvarlig, hensynsløs og overfladisk.
Ja, du er overfladisk.
Jeg lader dig aldrig gøre det igen. Jeg vil ikke lade min søn betale prisen.
-Det vil jeg ikke. -Stop. Du overreagerer.
-Nej, jeg gør ej. -Jo, du gør. Hør nu på mig.
Men overvejede du ikke at køre ham hjem, da han fortalte dig om stemmen?
-Nej. -Og fortælle mig om det?
-Nej. -Nej?
Jeg lovede at tie stille. Jeg vidste ikke noget.
-Du ved intet! -Seba ville gøre noget normalt i dag.
-Okay? En dag på stranden med sin onkel. -Ja.
Så du, hvad der skete?
-Jeg skulle ikke have tilladt det. -Vi kan jo ikke beskytte ham for altid.
-Det kunne være sket for mig eller dig. -Det gjorde det ikke. Det skete for ham!
Jeg ser lige til ham.
NIK RINGER…
Har jeg tid til at få dig overtalt til at blive?
Nej.
Jeg rejser i morgen.
-I morgen? -Ja, i morgen.
Men hvorfor?
Du skal tage med mig. Forlad din mand, og så rejser vi.
-Du skal ikke joke med det. -Det gør jeg ikke.
Det var dig, der sagde, at det ikke var for sent.
Åh, Nik. Skal vi bare forlade alt?
Og hvis du tager af sted nu…
Jeg er pisseligeglad med min fars penge.
Og med at arve ham.
Lad os starte forfra.
Ja.
-Forfra? -Forfra.
Fra begyndelsen.
Giada.
Giada. Hvad er problemet?
Hvad kan du tilbyde mig?
Hvad?
Var jeg ikke det liv, du ønskede?
Et liv rundt i verden med et kiteboard? Er det det?
Nu.
Ja, nu. Ja.
Hvorfor gøre det her? Hvad var pointen?
Var det for at hævne dig?
Nej, det var for at indse, at det bedste, der kunne ske for mig, var at miste dig.
Du er et svin, Nik.
Hvad har du gang i?
Det, som er nødvendigt.
Jeg er desværre ikke så god til at sige farvel.
Værsgo.
Hvad er det?
Din arv.
De penge, du skal have.
Nå ja. Din morfar skrev ikke kun til jer to.
Han valgte mig til at give dem til dig, hvis alt gik galt.
Så hvad var pointen med det her komediespil?
Det her "komediespil" gjorde, at du lærte din familie at kende.
Ja.
Havde du fået dem med det samme, var det ikke sket.
Og hvad har ændret sig?
Hvad kan jeg fortælle dig?
Held og lykke.
Sebastiano vil være ked af, at du ikke er her.
Det tror jeg ikke. Jeg var bare endnu et problem.
Nej, og det var ikke, hvad morfar troede.
Han skriver, at han begik mange fejl over for dig.
Ja? Det plejede jeg at tro.
Men jeg tror faktisk, at han reddede mit liv.
Lad mig rejse.
SKIZOFRENI
KÆRE NIKOLA, MIN SØN
"JEG FLYTTER TIL MARS, FORDI MIN MORFAR ALTID SAGDE,
AT ET LIV UDEN MUSIK ER SOM EN FAMILIE UDEN KÆRLIGHED."
Godaften. Hvor skal vi hen?
Er alt okay?
Ja.
-Lidt nervøs, men det er normalt. -Derhjemme var han meget nervøs.
Er du sikker på, at efter gårsdagens begivenheder…
Han insisterede.
Han tror, han skal spille for sidste gang. Skulle jeg have låst ham inde?
Nej, selvfølgelig ikke.
Seba.
Nej!
Åh gud.
Sebastiano!
Åh gud!
Nej!
Min søde skat.
Åh gud.
Carolina!
Nik…
Nej…
FAR
Det er min skyld.
Jeg skulle ikke have tilladt det.
Jeg skulle have vidst det.
-Det er ikke din skyld. Hold op. -Jo.
-Hold nu op. -Men det er det.
Jeg tog fejl,
og nu dør min søn måske, fordi jeg ikke tænkte over det.
Hvad nytter det at pine dig selv?
Hvad er pointen? Det hjælper ikke dig eller Sebastiano.
Hvorfor sagde du ikke sandheden?
Jeg læste dit brev.
Ja?
Jeg troede, vi aldrig skulle ses igen. Undskyld.
Hvordan kunne du gemme på det hele i så lang tid?
Hvorfor sagde du det ikke?
Hvorfor lod du mig hade dig i 20 år? Hvorfor, Nik?
Det var bedre på den måde.
Fordi…
Så du ikke også skulle bøde for det.
Jeg ville ikke frarøve dig din far.
Så du frarøvede mig min bror?
For fanden, Nik. Far gik i seng med Giada.
Åh gud. Hvad…
Hvis bare jeg havde vidst det.
Du ville have hadet ham.
Vi ville alle tre have være forpinte.
I stedet for kun én af os.
Derudover…
…skammede jeg mig.
Jeg savnede dig så meget.
Jeg savnede dig så meget. Så meget.
I lige måde.
Han vågner.
Nej, vent. Vent, skat, det er farligt. Nej!
Jeg har det fint. Jeg ved ikke, hvordan det er gået til.
Hvorfor ser I så triste ud?
I burde være glade for at se mig sådan her.
Især dig,
som har ofret hele dit liv for mig.
Men nu er det nok.
Nu er det nok.
Begynd at leve igen, mor.
Du er ikke længere alene, mor.
Gør det for min skyld.
Nej, gør det for din egen skyld.
Dig behøver jeg ikke tale til.
Ikke fordi, at jeg ikke forstår dig…
…men fordi vi er søskende.
Og hvad den ene føler, føler den anden også.
Giv slip på alt.
Vælg din vej i livet, rejs og vend aldrig tilbage.
Vi ønsker bare, at du er glad.
Du er en smuk sjæl.
Du er noget særligt.
Derfor troede jeg, at du kunne elske mig.
Det hele foregik i mit hoved.
Som missionen.
Jeg rejser ikke til Mars.
Og Kelvin… I ved godt, at han ikke findes, ikke?
Ville du virkelig stikke af?
Hvorhen?
Det her er din familie. Det her er dit hjem.
Og den er underlig, ufuldkommen og skrøbelig, men den er din.
Stands.
Træk vejret.
Og tilgiv.
Fra nu af er det let at finde de rigtige ord.
Jeg ved ikke, om disse ord er mine eller jeres.
Jeg ved ikke, om jeg vågner igen, eller hvor.
Men det er lige meget.
Jeg er glad lige nu.
Og det er okay.
Tekster af: Karen Marie Svold Coates