Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Скажу тобі, що мені справді сподобалося, бо…
Що там?
Пара стареньких.
Стоять посеред вулиці і цілуються.
Не так цілуються, як лижуться.
Дайте їм трохи приватності, ну…
Вітання родині.
До зустрічі.
- Розказуй. - Та нема про що тут розказувати.
Прошу, ну з'їж. З'їж, Леончику, ти ж таке вчора їв, і тобі…
Леоне, просто…
Я не хочу сиру.
Сир дуже смачний. Ти будеш їсти сир.
Ні, сир. Ти будеш їсти сир.
Мамо, благаю, скрути звук у телевізорі, я власних думок не чую.
Зараз ми снідаємо, давай без динозаврів.
О, королевич устав.
Ти зуби почистив?
Королевич давно встав і тяжко попрацював.
Ага. Тільки не кажи, що вчився.
Ну от.
А тобі цікаво, що я робив?
Ще три шматки, прошу.
Цікаво.
Я сьогодні в магазин не встигну.
- Мушу допізна бути в школі. - Добре, тоді я закуплюся після занять.
А памперсів і молочка нам купиш?
Пам'ятай: памперси — п'ятірка, молоко — трійка.
- Не переплутай. - Ну мамо, зроби ласку онучкові.
- Звісно. - Дякую.
Нема супу.
- А це що? - Це щоб ти ще раз не забула.
Це ти мене так караєш?
Не хочу, щоб ти двічі їздила.
- Па-па, я пішла. - Па.
- Ще шістдесят п'ять. - Вона тебе ляснула.
- Папульки! - Па!
- До зустрічі. - Давай.
- Щасливо! - Янеку, канапки!
Синку!
Навіть ложка є.
Не шарпай так. Мене зараз знудить.
Може, місцями поміняємося?
Цього разу винна не я.
Ну вже не нервуйся так.
Завезу тебе до школи неушкодженим.
Вип'єш кавусі, зустрінешся з приємними людьми,
і проведеш чудовий вечір з любою родиною.
І хто б казав.
- Добридень. - Добридень.
Гулі-гулі.
Губі.
«Усі ми пакланяємося.
Але ми можемо обирати: чому саме пакланятися?»
- «Поклонятися». - Поклонятися.
Ніку.
«Якщо ви поклоняєтеся грошам і речам,
якщо для вас вони є справжнім сенсом життя, —
то вам завжди буде замало.
Вам здаватиметься, що вам завжди замало.
- У цьому їстина». - «Істина».
Мавпочко.
«З одного боку,
ми все це ніби й уже знаємо.
З міфів,
прислів'їв,
кліще… кли…»
«Кліше».
Кліще.
«Кліше».
Кліше.
Устань, будь ласка.
У тебе хворий вигляд. Я викличу тобі таксі, добре?
Моя повага.
- Щасти. - Щасти.
- Бувайте. - Дякую. Бувай.
- Бувайте. - Бувай.
ЗДОРОВ, ДЖО
А ХТО ЦЕ?
ТОБІ ПИЗДЕЦЬ
Заходь.
Та вже досить мішати.
Мацеку.
Я тебе покликав щодо голубів.
Пан говорить шарадами.
Через тебе наш двір обісраний.
Прибиральник за тобою прибирати не хоче.
Його обсирали й до того, як ти став директором.
А тепер це зміниться.
Мацеку, прошу тебе.
Перестань їх годувати. Відсьогодні.
Я б обставив кабінет інакше.
Очі собі зіпсуєш.
Ти як мої учні. Сидять увесь час на фейсбуці або в ігри грають.
Я їм: «Якщо маєш вільний час, вийди надвір, зроби розтяжку,
подихай свіжим повітрям. Не сиди в тому екрані, розум відбере».
Викладай фізкультуру, а не гігієну забитих тварин і м'яса.
- Чув? - Не раджу.
Колись досить було кинути дітям м'яча.
А тепер — бігай за ними.
Я чув, ти обійняла мою доню на очах у класу.
Я мала причину.
Як взагалі життя?
У порядку.
Справді?
- Вигляд у тебе нездорової людини. - А який вигляд здорової людини?
Треба висиплятися, не вживати стимулятори, лагідно усміхатися.
Чудесно!
Розслабся.
Чутливість до звуків?
Так.
Біль у вухах?
Так, здається.
У тебе останнім часом герпесу не було?
Не знаю. Не цікавилася.
Це може бути розсіяний склероз?
Звідки ти таке взяла?
Ясно. «Доктор Ґуґл».
Зробимо тобі ще КТ.
Здивуйте своїх любих мамусь,
поведіть їх у «Цукерню Крисі».
Тільки сьогодні, акція — еспресо
і вузетка всього за десять злотих.
- Па-па. - Па-па.
- До зустрічі. - До зустрічі.
Слухай… тут сусіди скаржаться, що ти…
куриш траву і гучно слухаєш музику.
Роздягайся.
Ходімо.
Диви! Диви, як я ногами чеберяю. Бачила, як чеберяю? Глянь.
МІСТЕР НИСА
Гей, ти що робиш, ти?
Не знімай, як я скручую.
Що?
«Не знімай, як я скручую»?
Дай сюди.
Якби ти мала можливість жити за власними правилами,
що б ти зараз робила?
Я б курила косяк,
лежачи перед збудженим учителем з сільгосптехнікуму.
А якщо у трохи інших природних умовах?
У моєї мами Альцгеймер.
У молодшого сина — випускні. Старшому тяжко дається батьківство.
Мій чоловік — просто руїна.
Їм потрібна я, а мені потрібні вони.
А якби їх не існувало?
Тоді я була б сама.
Вип'єш до дна, так?
Щоб усі тут були щасливі. Допоможеш мені?
Ну, молодець. Але аж до дна треба випити.
Що це ви робите? Я ж просила не давати йому це.
До того… ну, до… до супу.
Бо живіт буде боліти.
Звідки ти знаєш, що йому живіт болить?
Може, зуби ріжуться? Може, спати хоче?
Жінка відчуває такі речі.
А що ця жінка відчуває щодо умивальника?
Перепрошую?
Що ж ти з ним зробив? Ходи до бабці.
- Йдеш до бабці? - Піду побігаю, прийду за дві години.
Малий засранець вже звихнувся.
Решта родини на півдорозі.
Подумай часом і про них, сину.
Ти не допомагаєш!
- Янеку! - Боже, не можеш попросити Адама?
Може, ти попросиш? Ви зробите, а я піду на манікюр.
- Не вдавай жертву. - Двійка за освітлення.
Добре, йди. Я сама впораюся.
Це не я.
Мамо, відчини.
Ні, це зробив Вітек або той лежень Адам.
Немає значення, хто.
Викупаю тебе і все буде добре. Мамусю.
Це не я.
Мамо.
Чого б їм не пожити на квартирі твоїх батьків?
А де я буду проводити заняття?
А пам'ятаєш…
до скількох років Адам не спав уночі?
Довго.
І що воно тепер, рак чи інсульт?
Думаєш, це щось серйозне?
О, браво.
Цигарки точно вилікують іпохондрію.
Вітольд «Пересмішник» Лисецький?
Не розумію.
Якщо ти знущаєшся, то все добре.
А якщо я спробую, то ти зразу дуєшся.
Що тут відбувається?
- Ну, хто з вас цей розумник? - Коли ми прийшли, воно вже було.
То нам пиздець?
ТОБІ ПИЗДЕЦЬ
Ну, давайте, йдіть на уроки. Розходьтеся.
Я кому сказав? До зустрічі!
Знаю, хтось просто хотів розсмішити дітей.
Але називаймо речі своїми іменами.
Вандалізм всюди вандалізм.
А якщо тут у нас ходять хоч якісь правила,
то мусимо знайти того розумника і покарати.
Я подзвонив у поліцію.
І що сказали?
Що висилають тринадцять патрулів.
І воскрешають штурмові загони.
Та не знаю я. Ну поговорю я з прибиральником, хай розбереться з цим.
А я б розпорядилася інакше.
Прошу дуже.
Моя каденція закінчується за два роки. Подайтеся на директрису.
- Відколи це ми на «ви»? - Відтепер.
Заспокойтеся всі.
Нічого жахливого не сталося. І нічого вже не зробиш.
Вітеку, тобі пиздець! Ти король інстаграму.
Понад триста лайків менш ніж за пів години.
Може, вас підкинути?
Ми впораємося.
Місця у нас пребагацько.
Я ж сказав, ми впораємося.
ЗДОРОВ, ДЖО
А вам дуже пасує той напис ззаду.
Тобі смішно?
Та це ж нічого такого.
Нічого, тільки я став мемом.
Завтра про це ніхто й не згадає.
Я згадаю.
Я теж.
Ну, і я.
Але не хвилюйтеся.
У категорії «Пиздець місяця» все одно виграв мій тато зі стрічкою «Містер Ниса».
- Геть собі мізки викурила. - Ага, викурила.
- Що це було? - Мамо, зелене. Їдь!
Просто…
записка.
- Усе в порядку? - Так.
- Може, поміняємося? - Я впораюся.
Не впораєшся.
Вітю.
Виходь.
Пристебнися.
ТИ ЗАПЛАТИШ ЗА СВОЇ ГРІХИ
Зайнято.
Мамо, та не мий ті вікна. Перестань.
Через тебе протяг.
Дай їй спокій. Хай собі миє.
Може, поїмо?
Поїду куплю продуктів.
ВАРЕНИКИ
Вітю!
Ти б побув трохи з мамою.
Вона спить.
Поглянь туди.
Олія.
Яка ще олія?
Очевидно, ріпакова.
А вона все ближче й ближче.
Обережно.
Мамусю?
А що ти тут робиш?
Тихенько.
Ходімо.
Миску!
Ходи сюди. Ось, тримай.
Ти старший, ти маєш про нього дбати.
А що мені було робити?
То як ти тоді дитину виростиш?
Ходи сюди.
Дихни.
Мені 23, я не збираюся.
Йоханий череп, я так більше не можу.
І так одною ногою в сраній могилі! Блядь! Сука, жити нормально не можеш?
«Учора я надравсь, сьогодні в дупу п'яний»? Нализався?
- Пішов нафіг! - Тихо будь!
- Він чимось отруївся. - Срака! Його ця сім'я отруїла!
Добридень.
Present perfect. Алекс.
Тепер це вже вода.
Це вже тепер вода?
ЦЕ ВОДА
Це вже тепер не вода. Це ж уже не вода, чи не так?
Добре. Ніку.
Future perfect in the past.
Можливо, це ще буде вода.
Це вже точно не буде вода.
- Директор кличе. - У мене урок, зайду на перерві.
Це терміново.
Ну, добре. Поки мене нема, напишіть…
past perfect,
past perfect continuous,
і future continuous.
Я скоро прийду.
Йоасю.
Хтось дуже хоче нас скривдити.
ТВОЯ ДРУЖИНА РОБИТЬ ДЕЩО НЕДОЗВОЛЕНЕ НА КВАРТИРІ ТВОЄЇ МАМИ
Якщо дізнаються, що ти там викладаєш і не платиш податки,
мені це відгукнеться.
Заходьте.
Пане директоре, до нас прийшли з поліції, у тій справі.
Трохи ранувато. Що їм сказати?
Хай почекають.
Завтра учнів будуть перевіряти на наркотики.
Ти мені не казав.
А я тобі все маю казати?
Тобі…
пиздець.
Отже…
«Тобі пиздець». Маргарет.
Тобі пиздець.
Алекс, а тобі пиздець?
А що, мені пиздець?
- Кірбі. - Тобі не пиздець.
Тобі не пиздець.
Нам пиздець.
Джоне, тобі пиздець?
А от нам пиздець.
Нам пиздець.
Гучніше!
Нам пиздець!
Нам пиз…
Бачу, ви знайшли чим себе зайняти за моєї відсутності.
Мавпочко.
Прошу до дошки.
Прочитай уголос приклади завдань, що я дала.
Я нічого не написала.
І чому ж це?
Я…
відволіклася.
І що ж мені тепер, скажи, робити?
Може, йти страйкувати?
Що смішного?
- Слухай, у тебе скоро… - Випускні.
Ми це вже проходили.
Може, складу, а може й ні.
Добре.
Сідай, будь ласка.
Продовжимо.
Пані, можна вас запросити в поїздку?
Тихше!
Ну вийди.
Бо подумаю, що ти якась параноїчка.
Пані і панове! З четверга по суботу
в магазині «Раттан» акція.
П'ятдесят відсотків знижки на всі вироби з конопель.
Вибач.
Що ти робиш?
Всю хату розбудиш.
А тепер ти всіх будиш!
Останнє слово має бути за тобою, так?
- Якщо зі мною так тяжко — ти вільний! - Спиш і бачиш.
А ти найкраще знаєш, чого я хочу.
Не перебільшуй.
Сам не перебільшуй.
Ще шматочок змійки?
І ще шматочок змійки, пане Леоне?
І останній шматочок.
Наробимо маленьких змійок?
Маленькі він ще ковтне.
Обережно з маленькими.
- Діти таке ковтають. - Я за ним дивлюся.
- Часом дивишся, часом ні. - Ти сильно багато думаєш останнім часом.
На відміну від тебе. Тримай млинець.
Дякую.
Я покладу…
Леончику, його їсти не можна.
Не стався до дитини як до ідіота.
Бачиш, він бавиться пластиліном, а ти не дивишся.
А казала, дивишся.
Це не для дітей іграшка. І точно не на ліжку!
- Чому? - Бо зараз спека, а ти сидиш на постелі.
Якщо втерти пластилін, не відпереться.
- На якій постелі? - На якій ти сидиш.
Я сиджу на покривалі.
Рада, що в тебе такий словниковий запас.
Для мене це все — постіль,
тому будь обережна з пластиліном,
щоб не втерся і не зіпсував постіль.
Читала б книжки — знала б більше слів.
Читаєш книжки про постіль, молодець.
Що, книжки твої дзвонять?
Диви, можна зробити ще більший.
- Та покинь вже той пластилін. - Хто тут грається, ти чи він?
Це льодяник!
Де покинути? Для кого? На виріст? Це я його купила.
Хто сказав, що це ти? Нащо йому цим докоряти?
Знаєш, скільки я тобі пластиліну накупила? Ти мала купу іграшок.
- І я тобі ніколи не докоряла… - Ніхто нікому не докоряє.
- Ти сказала, що це ти купила пластилін. - Бо так і є.
- Ну то нащо йому докоряти? - Забери пластилін і грайтеся в дитячій.
Із задоволенням.
Бабця тобі купить пластилін.
Ти не сам удома!
Відколи це ти куриш? Янеку?
І як ти взагалі смієш курити вдома? Га?
Янеку?
Я до тебе говорю!
Агов!
Куди ти йдеш?
Провітритися.
Застудишся.
Щоб утекти від друзів
Ворогів, телефонних рахунків
Не треба довго думати
Варто тільки вибігти з дому
Тепер ти.
Сісти в будь-який поїзд
Без багажу, без квитка
І, стиснувши в руці зелений камінь,
Дивитися, як усе зостається позаду
Сісти в будь-який поїзд…
Алло?
У вас одне нове повідомлення.
Я б курила косяк,
лежачи перед збудженим учителем з сільгосптехнікуму.
Ну як тобі таке, хвойдо?
Сік.
Сік?
Ну, сік то сік.
Ще соку?
Добре.
Тобі пиздець.
Добраніч.
Привіт.
Ого, я не знав що все аж так.
Як гарно пахне.
А тато знає?
Що це?
У мене роман.
Якщо це витече, то розумієш, що це означатиме для нашої родини.
Тож звертатися в поліцію точно не варіант.
Хочу, щоб саме ти допоміг мені.
Мамо, нащо ти мене втягуєш у такі справи?
А що б ти робив на моєму місці?
Курва мать.
Я не знаю. Поговорив би з татом.
Поговорю, колись.
Але зараз прошу тебе допомогти.
Як?
Хай хтось, хто знається на відбитках пальців, перевірить цей лист.
Вітю.
Глянь.
І тут.
О боже.
Який жах.
Може, підемо увечері до кав'ярні?
Ти вдома зробиш мені кращу каву.
А Карина скрикне як тебе побачить?
Срака.
Розслабся, це висипка.
Мабуть.
Або розплата за гріхи.
Що ти маєш на увазі?
Біблію.
Ага, мамо.
Маєш якийсь гріх на серці?
Слухайте.
Треба мислити позитивно.
У мами ще один привід піти до лікаря.
Усе буде добре, ні?
Усе добре?
Все буде добре, донечко.
Вона весь час нервується. Така чутлива.
Гулі-гулі.
Злітайтеся.
Летіть до мене, мої любі. Сюди.
Гулі-гулі.
Отак, тут на всіх вистачить. Гулі-гулі.
Підходьте їстоньки.
Гулі-гулі.
Ось, на, поїж.
Мацеку.
Мацеку!
Закінчуй цей цирк.
- Чуєш мене? Закінчуй цей цирк. - Ти їх відлякуєш.
Гулі-гулі.
Ходіть сюди. Ти їх відлякуєш.
Що ти… відпусти.
І що тепер?
Тепер прибирай це все гівно! До полудня! Бо якщо ні,
то я викличу прибиральників і вирахую це з твоєї зарплатні!
Ну ж бо, скуштуйте.
Моя мама його вже років тридцять варить за цим рецептом.
- Будьмо. - Будьмо.
- Привіт. - Привіт.
Слухай, тут є…
Це така мазь.
Треба втирати двічі на день. Має допомогти.
А це трави… пий раз на день
і будеш спокійніша.
Це від подруги. Лікується в одного монгола у Вроцлаві.
Дуже дякую за турботу, але я лікуюся у найкращих спеціалістів міста.
І що сказав той монгол?
Що… ти надто сильно переймаєшся.
І що, якщо прийдеш до нього, він підбере тобі ліки
і повністю тебе вилікує.
Я кохаю тебе, Джо.
Прошу, не ігноруй мене.
Не змушуй мене наробити ще більше дурниць.
Відрахування — точно не варіант.
- Хто ми такі, щоб руйнувати життя? - А яка альтернатива?
Заспокойтеся.
Є ще учні, в яких знайшли щось інше, крім марихуани?
У крові трьох учнів знайшли також мефедрон.
Дякую.
Мацеку, маємо проблему з твоєю донькою.
Доведеться відрахувати всіх трьох.
Або хай вони тихенько змінять школу під кінець навчального року.
Але ж це необов'язково. Це недобре рішення.
А чом би й тобі не пройти тест на ТГК в крові?
Про що це ти?
Ми всі знаємо, що ти куриш марихуану, і не наодинці.
Та що ж це робиться…
- Якого чорта ти мене не захистив? - Е ні. Не роби з мене винного.
Це серйозні підозри.
І ми обоє знаємо, що це правда.
Любиш ти перекручувати все по-своєму.
Тільки б за крісло втриматися.
Вітаю, пане директоре.
«Пливуть собі дві молоді рибки.
Бачать, назустріч їм старша риба.
Киває їм і каже:
"Доброго ранку, хлопці!
Як вода?"
Дві маленькі рибки
пропливли собі трохи далі,
коли, зрештою,
одна з них зиркає на іншу
й питає…
"А що таке в біса ця вода?"»
А що це у вас з тими ляпасами?
Ми з Кариною заклалися на сто ляпасів, і я програв.
Що до кінця року ти даси нам ключі від квартири батьків.
Карина сказала, що нема шансів.
Тату, я хочу до мами.
Я хочу до мами.
А де Карина?
Та не знаю. З подругами на озері, мабуть.
Як не знаєш?
Ти не знаєш, де твоя дружина і мама твоєї дитини?
А тато знає, де зараз ти?
Ти могла б бути моєю донькою.
Але нею не є.
Адаме!
Бляха-муха.
- Срака! - Бляха-муха!
Швидше! Блін!
Тихше.
Давай, швидко!
- Тихо! - От чорт.
Він пластиковий.
Це клас Мацека.
А звідки ти знала, де брати ключ?
Не став дурних питань.
Тихо.
Він пішов.
Відчини вікно, твоя мазь страшенно смердить.
Ти щось багато бігаєш.
А ти часто зайнята після уроків.
А твої сини страждають.
Ти ще про маму дорікни.
Я їх відрахую.
І мавпочку теж.
- Послухай, що інші вчителі кажуть. - Та мені до дупи, що вони кажуть.
Річ не в цій трійці і не в твоєму его.
- Річ у репутації школи. - Серйозно?
Моє его?
- Що ще приємного мені скажеш? - Розслабся, не критикую я тебе.
Аніскілечки не критикуєш.
Перше, що кажеш мені: «Ти смердиш».
У такому разі, почнімо день спочатку.
Добрий ранок, кохана дружино.
Дуже радий бачити тебе в доброму здоров'ї.
Ти чудово пахнеш.
Ти теж.
Суп!
Казку! Я хочу казку!
- Казку! - Благаю, почекай трошки, добре?
Хвилинку.
Може, дай нам ключі від квартири твоїх батьків,
і проблема сама розсмокчеться?
Це не твоя власність.
Чому ти не хочеш їх туди впускати?
Так, мамо, чому?
Якщо ви думаєте, що це вирішить ту проблему,
яку я зараз чую за стіною, то ви помиляєтеся.
Якщо ви його не заспокоїте, то я доведу, що це можна зробити за дві хвилини.
Приготуєш молочка?
Ще двадцять дев'ять.
Ці темні ділянки — це відмерлі тканини мозку.
За пів року ця ділянка збільшиться удвічі.
То що порадиш?
Перш за все — написати заповіт.
І подумати про те, що ви робитимете за пів року.
І ще у тебе латентна тетанія.
Безневинна штука, в основному шкодить собакам.
На цьому поверсі
у нас пацієнти, які ще дають собі раду з ходінням.
Тут, звісно, є й ліфт, але якщо хтось хоче собі ходити по сходах —
право їхнє.
Ми вітаємо всі форми фізичної активності.
Заходьте, прошу.
Цю кімнату ми приготували для вашої мами.
Звісно, не п'ятизірковий готель, але чистенько і охайно.
Тут про неї чудово дбатимуть.
Та пішли ви, пане, хай вас коронавірус вхопить.
- Старий дурню! - Мамо!
Пердун старий.
Аж не віриться, що ти хочеш лишити тут власну маму.
Побачимо, що ти зробиш, як я буду така.
У моєму селі нікого отак не віддавали.
«У моєму селі».
Любиш ти підкреслювати своє походження.
А що, соромишся мене?
Сам себе соромишся, то й підкреслюєш.
Гулі-гулі.
Дулі-дулі.
Не може поводитися як дорослий? Він же ж вчитель.
Не задирайся.
Слава богу, він нас не помітив.
Звідки знаєш?
Не привітався з нами через мегафон.
Не жени. Мені страшно.
- Хто це? - Банк.
- Не відповіси? - Не за кермом.
Візьми слухавку, мамо.
Благаю, повільніше.
Мама така вперта і самовпевнена.
Я це в ній люблю.
І в тобі теж.
На, ходи сюди.
Зараз.
Знаю, ця квартира багато для тебе означає,
але чи не могла б ти подумати і віддати її нам?
Нам трохи тяжко жити всім разом.
Ти сорому не маєш.
Ти завжди можеш винайняти однокімнатку.
Твої потреби скромніші за наші.
А тут місця якраз на дві людини.
І пса.
Чорт.
Не хвилюйся, я не скажу Вітекові.
Я не ідіотка.
Я давно підозрювала. І він, мабуть, теж.
Якщо твоє щастя залежить від інших людей,
ти ніколи не будеш щаслива.
Це все, що я можу сказати тобі про квартиру.
Йдеш?
Так.
Курва мать!
Я знаю.
Ходи.
Сюди.
Так не може тривати.
Ходи.
Відбитки на конверті не збігаються з відбитками на склянці.
Не знаю, може, ще одну засідку?
Відпочинь трохи.
Може, поговори з татом.
Маєш ще якісь поради з посібника з позитивного мислення?
Так, бляха, маю!
Зберися докупи, га?
Я не знаю, покажи якусь вдячність!
Ти хоч думаєш, на що я для тебе йду?
Брешу своїй дружині, ходжу по детективах, вдираюся в срану школу!
Та до дупи це все.
Вам краще бонг чи косяк?
То що насправді сталося?
А хто питає?
Тихше.
КЛАС АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ
Добрий день.
- Добрий день. - Добрий день.
Жабніцька, в мій кабінет.
Нікуди ти не підеш, у тебе урок.
На яких підставах ти її викликаєш?
Я директор цієї школи, і всі мають виконувати мої накази.
Якщо її виженеш, це буде мій останній день у цій школі.
Поговоримо після уроків.
Я тебе не боюся.
Нікого з вас не боюся.
Хочеться свіжого граната.
Я тобі куплю.
Упізнаєш когось на цьому відео?
Ні.
Мені нецікаво, що ти тут робила вчора ввечері.
Мені нецікаво,
звідки ти взяла ключа від класу Мацека.
Якщо хтось це побачить, я не зможу тебе врятувати.
Я даю тобі лікарняний до кінця року.
А може, це ти за цим усім стоїш, ні?
Іди додому.
- Алло? - У цьому імейлі посилання на відео.
Якщо не покажеш його родині увечері,
завтра його побачить ціле місто.
Якби ти мала можливість жити за власними правилами,
що б ти зараз робила?
Я б курила косяк,
лежачи перед збудженим учителем з сільгосптехнікуму.
Що-що?
Прошу сексуально поправити стрічку.
А тепер я хочу, щоб ти встав і зняв штани.
А можете повторити?
Хочу, щоб цей пан встав і зняв штани!
- І? - Так…
Ти присягнула мені на любов,
на вірність,
і на повагу в шлюбі.
З мене досить. Я нікому нічого не винна.
І слухати не хочу твого гівна.
Мені вже осточортіли
твої комплекси, емоційний шантаж,
все це вдавання. Я вже просто не можу.
Ти боягуз.
Піду покурю. Мушу.
Так, звичайно. Вганяйте мене в почуття провини.
І так все життя, ні? Супер, справді. Як завжди.
Ти дуже несправедлива, знаєш?
А що ти про це знаєш?
Подати тобі сніданок?
Накупити продуктів?
Побавити твого сина?
Поприбирати? Попрати?
Що ще? Рахуночки сплатити?
А, так, забула. Ще й квартиру віддати.
Справді, Карино, я не знаю, як ти живеш з цим обісранцем.
О, гляньте. Королевич засміявся.
Ну, шкода, що за таких обставин,
але це вже хоч щось, ні?
Може б ти трохи на землю спустився, га?
- Закінчиш як твій тато! - Замовкни!
Перепрошую?
- Заткнися! - Сам заткнися!
Може, вам ще подякувати за чудове спільне життя?
- Ким ти стала? - Я маю вас досить! Всіх вас!
Тебе досить, тебе досить, і тебе досить.
Бабці нема!
Бабцю!
Мамо!
Бабцю!
Лялю моя! Я в тебе втріскався.
Куди мені тут, бля… Додому.
Я сьогодні не ночуватиму вдома.
А коли?
Не знаю.
Таємниця.
Щирість.
Обов'язок.
Потреба.
Сім'я.
Ти.
Я люблю тебе.
Добрий день.
- Привіт. - Привіт.
Ну, як тобі?
- Раз… - Класно.
Я ще на початку казав, що це виглядає претензійно.
Видрукувати б «Тобі пиздець». Коротко і в тему.
Це дуже гарні слова.
Та й не все крутиться навколо директора, правда?
А з тобою що?
Нічого.
Щось усі якісь кислі останнім часом.
Тебе це дивує? Чоловіків взагалі легко образити.
На це є маса причин. Католицизм, патріархат.
Раз, два.
Є ще одна причина.
Відторгнення.
Добрий день.
Шановні,
у мене для вас важлива інформація.
Нікого не виженуть зі школи.
Я впевнений, що кожному з тих, хто наробив дурниць,
дуже сподобається прибирати територію. Роботи тут купа.
Я особисто подбаю про те, щоб цього літа вони не нудьгували.
Ну що ж…
Скоро побачимося в аудитор… О!
І щоб ніхто не спізнювався!
Хочу вам повідомити, що сьогодні я подала заяву на звільнення.
Я більше не буду викладати в цій школі.
Відчуваю, що для мене тут місця немає.
Підозрюю, що хтось образиться, що я вас так кидаю перед випускними.
Дуже шкода.
Але є як є. Дасте собі раду. Усе буде добре.
Прощаюся з вами зі смутком, але й з цікавістю, що принесе завтрашній день.
І хотіла б вам дуже подякувати
за все, чого від вас навчилася. Особливо від одного з вас.
Дуже вам дякую.
Тобі пиздець,
хвойдо.
Що будеш робити?
Я ж сказала, звільнюся.
Ти завжди можеш передумати.
Привіт.
Здається, я прийшов невчасно.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович