Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Baš sam zabrinuta.
I ja. Nikad nije bio ovako uzrujan.
-Znam. -Pogodilo ga je.
Znaš što mi je rekao?
Da više nikad neće napisati priču.
-To je rekao? -Da.
Ovo je jadno!
Glupo!
Spalit ću ove gluposti!
IZGUBLJENI DJEČACI
Bojim se da će ga ovo ugušiti
ili ga proganjati.
Jadničak!
Kreativan je klinac, no možda je previše opsjednut hororima.
Valjda razumijem zašto to smatraju čudnim.
Možda bi bilo lakše da je, recimo, normalniji.
Nešto sam čula.
Alex?
Ništa nisam čuo.
PODRUM
Trebalo je biti savršeno, Lucy.
Velika, sretna obitelj.
Tvoji dječaci
i moji dječaci.
Sjajno. Vražji Brady Bunch.
Izgubljeni dječaci?
Još te želim, Lucy.
Nisam se predomislio.
-Ovaj te put nisam pozvao, Max. -Michael.
Michael!
-Ne diraj moju majku! -Sam, ne!
Ne, Sam!
Gdje sam?
Hej!
Ima li koga?
Zarobljen sam!
Mama!
Tata!
Hej!
Upomoć!
Kako se zoveš?
Alex.
Alex Mosher.
Alex.
Alex!
Molim te.
Bu!
Završimo ovo, zaposlena sam vještica. Koristan si?
Ja…
Vidiš li ih?
Stan ih je namamio.
To stan radi.
Ta djeca
nisu mi bila korisna.
Razumiješ li?
Pokušajmo opet.
Jesi li po ičemu poseban?
Da te ostavim na životu?
Ustani.
Priđi.
Zbogom, Alex.
OBRIS U ZRCALU
Pišem strašne priče.
Jesi li rekao strašne priče?
Što je to?
Dosta pitanja.
Moji noćni dnevnici, pišem svoje priče.
Što si radio s njima?
Htio sam
ih spaliti dolje u kotlovnici.
Spaliti ih? Dakle, nisu dobre.
-Ne. -Zbogom, Alex.
Dobre su, vrlo su dobre.
Noćni dnevnici? Nadajmo se da naslov nije ono najstrašnije.
Trebat ću priču svake večeri.
Bolje ti je da priča bude dobra i strašna
ili si gotov.
To je maca!
Nevaljalica.
Kako si ušla?
Kakvo je ovo mjesto?
Gdje je TV?
A ulazna vrata?
O, Bože.
Prepala si me.
Što?
-Ti si dijete. -A ti genij.
Ja sam Alex. Tko si ti?
Pričljiv si, sjajno.
Ja sam Yasmin.
I ti si zatvorenica?
Ne, na odmoru sam.
Hrana je ovdje. Voliš maslac od kikirikija? Ja više ne.
Ovi su ormarići zabranjeni.
Nemoj Natachi uzeti ni kokice.
Lenore joj sve kaže. Izađi, zla hrpo kože.
Nevidljiva mačka?
Ti kažeš mačka, a ja Natachina špijunka.
A Natacha je…
Prati. Natacha je vještica.
Lenore je naborani stvor bez dlaka
koji iskače niotkuda.
Izdala me zbog šalice rezanaca.
Mrzim je.
Pomozi mi očistiti dok Natacha ne dođe.
Gdje je Natacha?
Ne znam kamo ide, što radi. Može ići kamo hoće.
Ovaj je stan super-putovnica.
Hajde, imamo posla. Smjestit ću te.
Super-putovnica?
Stan putuje svijetom i mami djecu.
-Ja sam iz New Yorka, Brooklyna. -Ja živim u Washingtonu.
To jest, živjela sam.
-Pitam se gdje smo sad. -Stan putuje?
Traži svježe meso.
Ne doslovno. Isuse.
Ne pišeš li strašne priče?
Više ne.
Evo.
Ovo je super.
Kako…
Mislim, ajme!
Nemoguće.
Hej!
Kako je to moguće?
Stan radi dvije stvari.
Mami naivce poput nas i ima prostora za…
Ovo je tako kul!
…pa, bilo što.
Prazna učionica i jezive priče. Noćni snovi i dnevne more.
Šaptane priče.
Baš voli priče.
Nisi li rekao da te više ne zanimaju?
-Ne mene, nego prijatelja. -Prijatelja?
Svidjelo bi mu se ovo.
Meni? Ne.
-Baš je jadan. -Da, zvuči jadno.
Kul. Dobro. Moram joj čitati
glupu strašnu priču svake večeri.
Ali sve je već pročitano.
Sve?
Dobro da pišeš.
Treba te, na posao.
Čuo si, želi strašnu priču.
Svaki dan piši što više.
-Ne pišem… -Ne seri.
Čula sam sinoć ono o noćnim štogod.
A, to.
Više ne pišem.
Zaboravi to i smisli nove priče, inače…
Ubit će me, znam.
Imat ćeš sreće ako te ubije.
Ovo je sad tvoj život.
Zaboravi obitelj, prijatelje.
Budi Natachi od koristi.
Želiš živjeti?
Piši strašne priče.
Neću ništa pisati
jer odlazim odavde.
Umrijet ćeš.
Hajde, otvori.
Gdje si?
Drugi izlaz.
Kvragu.
Svaki put.
Svi pokušate pobjeći.
Nije moguće pobjeći.
Shvaćaš li?
Jesi li me namjerno natjerao da čekam?
-Ne, prao sam suđe. -Sjedni.
Da počnem čitati?
IGRALIŠTE
Daj mi minutu da se smjestim. Mislim, stvarno…
Što je to?
Znaš li što se događa djeci koja previše zapitkuju?
Želiš li saznati?
Dakle, piskaralo,
danas si pokušao pobjeći.
I Yasmin je bila malo buntovna.
Ali nešto me zanima.
Zašto si htio spaliti svoje priče?
Što je to?
Čitaj. Odmah.
„Kad je Toddova prijateljica Jenny umrla srce mu se slomilo.“
Slomljeno srce? Sviđa mi se.
IGRALIŠTE
„Svi su izbjegavali igralište Foster noću, zbog legende.
Sat prije zore mrtvi bi klinci…“
Ne. Oprosti, ne.
Duhovi opsjedaju mjesta koja su im osobno važna,
a ne javna.
Jesi li sigurna?
Sigurna sam.
Nastavi.
„Todd ide do igrališta. Dođe do vrata.
Čim njegova noga prijeđe prag,
djeca
cvile, igraju se.
Odjednom dječak doleti iz tobogana.
Deset godina, odjeven kao prodavač novina iz 20-ih.
‘Barem pozdravi.’
‘Hej. Hoću reći, bok. Tražim svoju prijateljicu, Jenny.’
Reče Todd, tražeći je pogledom.
‘Onda se moraš igrati.’
Dečko zazviždi.
Šestero djece okruži Todda.
Koža im je smrtno bijela,
neka odjeća prastara.
Ljuljaju Todda sve više i više…“
Glupo.
Svi znaju da duhovi nemaju prave ruke.
Ne mogu ga ljuljati.
Amateru.
Igralište je međudimenzionalno,
svijet duhova i stvarnost.
Sad si kvantni fizičar?
Kako god. Nastavi.
„A onda se djeca smiju
i vuku Todda na hrđav vrtuljak.
Vrte ga, sve brže i brže,
i strašno mu se vrti.
Onda ga tjeraju na klackalicu.
Čvrsto se drži.
Tad shvati što smjeraju.
Živo dijete na igralištu kad sunce izađe
prokleto je da zauvijek ostane ondje.
U očaju posrće prema izlazu,
ali vrti mu se i spotiče se.
Sunce izlazi, nema vremena.
Djeca duhovi napeto gledaju.
Neće stići.
Dok ga netko ne zgrabi i gurne van.
To je Jenny!
‘Jenny, htio sam te vidjeti.’
‘Odlazi!’, kaže Jenny,
ne stavši da pozdravi.
Todda boli srce kad je opet vidi.
‘Nedostaješ mi, neću te pustiti.’
Ali Jenny zna nešto što će Todd naučiti.
‘Prijatelji ne puštaju.
Jer nikad ne zaborave.
Uvijek ću biti tu,
ovdje.’“
Sretan kraj?
Jesi li poludio? Bez sretnih krajeva, tupane!
Jenny je zauvijek zarobljena na igralištu.
Nije sretan kraj.
Sablasne ruke na Toddovim leđima.
Pogleda iza sebe
i vuku ga na igralište.
Vrišteći zove pomoć, ali uzalud.
Njegova je duša zarobljena do danas.
Sretni su krajevi opasni.
Zapamti to.
Je li ti se svidjela priča? Osim kraja?
Pisci, uvijek nesigurni.
Još si živ, zar ne?
Zbunjuješ me, piskaralo.
Ta predivna tama
pleše u tvom mozgu.
Trebao bi je slaviti.
A bježiš od nje. Zašto?
Samo…
hoću biti poput ostalih.
Danas si ovo napisao?
Danas nisam mogao pisati.
Što?
Teško se koncentriram dok netko bulji u mene.
Rekla sam ti da mu pokažeš knjižnicu i izađeš.
Čekaj!
Ne ona!
Ti si ga ometala.
Vrlo je važno da on piše.
Znaš koliko je važno.
Čekaj!
Nije ni ona kriva.
Ako nije Yasmin kriva i Lenore nije kriva,
tko je onda kriv?
Ja. Pisat ću brže.
Lenore ti više neće smetati.
Dosta isprika, piskaralo.
Dobro si?
Pusti me.
Yasmin, oprosti.
Nisam te htio uvaliti u nevolje.
Oprosti.
Nisam znao to o krajevima.
Todd nije trebao tražiti Jenny.
-Bio je glup. -Ne, nije.
Prijatelji to rade.
Možda u bajkama.
Ali ovdje? Ona ima pravo.
Sretan kraj ne postoji.
Što?
Što je to?
Ovdje je grozno.
Želi priče? Dobro. Dat ću joj priče.
Da! Ukleti stol! Uhodi ga duh nekoga tko je umro radeći na njemu.
Ne, mislit će da je glupo.
Koliko si dugo ovdje?
Dugo, čini se. Kako su te uhvatili?
Mene pitom i Izgubljenim dječacima.
Jednom davno,
Alex je zurio u strop.
Onda je strop pao na njega
i skratio mu muke.
Kraj.
Što je ondje?
Ovo je najstarija knjiga ovdje. Mora imati tisuću godina.
„Kinder und Hausmärchen.“
„Rumpelstiltskin.“
„Trnoružica?“
„Ivica i Marica.“
Ovo je kemijska olovka?
Ajme, Frankenstein.
O, Bože.
Bilješke.
„Ako ne pobjegnem, netko mora znati što se zbilo,
makar samo likovi iz knjiga.
Vidjela sam jednoroga, iako kažu da ne postoje.
Slijedila sam ga u stan i sad me zarobila vještica.
Zla je i strašna.“
„Moram slušati vješticu
dok me mama i tata ne nađu.
Ima još djece, većina je draga.
Bojim se, ali barem nisam sama.“
Večera za sat.
Hej, Yasmin, voliš li jednoroge?
Da, baš to volim.
Mislio sam da te tako uhvatila.
Natacha, mislim.
Da, ne tiče me se.
Sigurno te nije namamio glupi film i komad pite.
Glupa pita od bundeve.
Dobro. To je bio doro wat.
Koji je to vrag?
Piletina, luk na začinjenom maslacu, paprika, češnjak,
đumbir, začini berber.
Moja ayate, baka i ja kuhale smo to kad je bila živa.
Uzgajale smo sve bilje i povrće.
Namirisala sam doro wat
i silno sam htjela opet vidjeti baku.
Ali to nije bila ona, nego vještica.
Zla, opaka vještica.
Dobar sretan kraj?
„S očnjacima je došla glad.
Katie je dobro slutila.
Za vampira krv je kao slatkiš.“
Svi znaju da puni očnjaci narastu tek za dva dana.
Glup si.
Evo, Lenore, lula mira.
Priča.
Sigurno ima još bilješki Jednoroge.
„Ali prekasno je. Vlakić pada.
Čelik puca, metal pišti,
ljudi vrište,
a Koščev pas smije se pokolju.“
Kosac nema ljubimca.
Zar ne, Lenore?
Ovo će trajati vječno!
„Vidjeli su sinove tragove u snijegu, prema šumi.
Zatim su vidjeli par manjih otisaka, veličine medvjedića,
i više nikad nisu vidjeli sina.“
Opsjednuti medvjedići? Zbilja?
Izbacio me iz priče.
Svaka dobra priča ima veze s istinom.
Što je više istine, to je priča moćnija.
Odsad, pripazi na činjenice.
To!
„Ne znam koliko sam dugo ovdje.
Još imam ogrlicu, poklon mame i tate.
Dodirnula bih je da ih se sjetim, ali sam prestala.
Rasplakala bih se, a dosta mi je plakanja.“
„Imam što trebam za bijeg.
Napokon ću opet vidjeti roditelje.
Hoće li me znati? Mogu li ljudi zaboraviti djecu?“
-Pobjeći? -Alex?
O, Bože!
Nisi me gađao knjigom!
Ne, iznenadila si me. Ispala mi je.
Čekaj, silazim.
Hej, Yasmin, čekaj da vidiš što sam našao.
Hej, što je bilo?
Ovo je noćni rasadnik.
Noćni rasadnik?
Sunce šteti čarobnim biljkama. Dođi.
Čemu služe?
Većina su sastojci za napitke.
Ne diraj ništa.
Što je to?
Demonska svila.
Dosta pitanja. Pomozi mi.
Zalila sam lozu krvi štakora, ne šišmiša, i rastu jaja mrvitelja.
Izlegnu li se, uništit će rasadnik. Natacha će me ubiti.
Riješit ću to.
Dobro.
Nježno ga stavi na tlo.
Pazi, ne tresi ga.
Oprezno.
Dobro, što sad?
Zgazi ga, jako.
Dobro.
Otkud plava maglica? Praviš je?
Zbog nje Natacha ne stari?
To se nas ne tiče.
Lijepa je, ali knjige su prastare,
a stan izgleda kao bakin.
Ne!
Bio sam siguran da…
Imaš ga?
Bježi!
Ne!
Reže jaja mrvitelja! Zgazi ih!
Oprosti.
To su sva jaja.
Eno ga! Pazi da ne pobjegne!
Alex, pazi!
Hvala, Yas. Mislim, Yasmin.
Čekaj, gdje je?
Moramo ga ubiti prije no što sve uništi.
Odlično!
Skini ga!
O, Bože!
Dobro sam.
Nestao je. Ne znam kamo je otišao.
Idemo!
-Hajde! -Čekaj.
Imam te.
Idemo odavde.
Beskorisni mali glupani.
Bili ste zločesti u mom vrtu.
Ovo će vas boljeti mnogo više nego mene.
Molim te, mogu objasniti.
Dopustila bih ti,
da mi je stalo.
Ne zatvarajte oči.
Ne bih htjela ponavljati.
Ne možete ništa učiniti kako treba? Rekla sam, oči otvorene!
Ja sam kriv! Preklinjao sam Yasmin da me vodi u rasadnik,
da mi jezive biljke daju kul ideju za priču.
Lagao sam da ništa neću dirati.
Nemoj joj nauditi, molim te.
Jako hrabro od tebe, piskaralo.
Lagati mi u lice.
Umalo sam te ubila.
Bih, da mi ne trebaš za čišćenje.
Posljednja prilika.
Yas,
jesi li dobro?
Gle, žao mi je što sam te uplela.
Odsad ti paziš na sebe, ja ću na sebe.
Yas, zajedno možemo pobjeći odavde.
Nije Yas…
nego Yasmin.
Mrvitelj!
Imam te!
Idemo. Dobro.
Jedan,
dva,
tri!
Silazi s mene!
Ne!
Noćni dnevnici.
Pazi.
Lenore je tu negdje.
-Boli je. -Izgledaš grozno.
-Ovdje si cijelu noć? -Da.
Napravila sam ovo, za ogrebotine.
Napravila si ovo za mene?
Da, moj je pripravak.
Aloja iz harpijaša, sušena mrtvačka kosa.
Dobar je. Vrlo dobar.
Hvala.
Lenore?
Dođi.
-Gle što nam je Yas dala. -Ne i njoj.
Eto, mnogo bolje.
U redu je. Idemo.
Ne.
U nevolji sam.
Nemam priča.
Kako to misliš? Rekao si da imaš hrpu.
Mrvitelj mi je ušao u sobu.
Ubio sam ga, ali je uništio sve moje noćne dnevnike
osim ovog.
Čitao sam iz tih noćnih dnevnika.
Sad nemam ništa. Moram pobjeći, nemam izbora.
Dva su izlaza. Onaj na koji si ušao i stražnja…
Stražnja vrata! Vode van.
Vidio sam Natachu.
Ali samo ona ima ključeve tih vrata.
-Zaboravi gluposti o bijegu i piši. -Trudim se!
-Trudi se više! -Ne mogu pisati!
Natacha će večeras saznati.
-Ubit će me. -Neće te samo ubiti.
Bilo nas je četvero.
Eli, Mali Hwan, Claire
i ja.
Hwan je bio premlad. Ostali smo čitali Natachi.
Noću bismo se svi skupili
i sanjali o bijegu.
Kažeš da su ovo…
Umalo sam i ja to postala.
Jednog se dana začepio sudoper. Natachina čarolija nije pomogla.
Zato što sam začepila cijev mahovinom.
Opire se čaroliji.
Htjela sam da zove vodoinstalatera.
Zalijepila sam poruku ispod sudopera moleći za pomoć.
Ali
nije došao.
Natacha je pronašla poruku?
Claire ju je uvjerila da je ona to učinila,
ne ja.
Claire je lagala da me spasi.
Kao i ti.
To rade prijatelji.
Volio sam pisati strašne priče,
ali odlučio sam prestati.
A sad kad moram pisati…
više nemam ideja.
Hwan je nosio sat?
Da. Plavi, plastični. Zašto?
A Claire one naušnice?
Bile su tetine.
Zašto?
Moguće je pobjeći.
-„Imam što trebam za bijeg.“ -Bijeg!
„Napokon ću opet vidjeti roditelje.
Hoće li me znati? Mogu li ljudi zaboraviti djecu?“
Jednoroga ga nije skinula, a djeca iz ormarića ga ne nose.
Točno. A ako ona nije u ormariću…
Uspjela je.
Pobjegla je. Slažem njezine bilješke.
U djelićima su u raznim knjigama, ako Natacha sazna…
Da ne zna cijeli plan.
Koji je tvoj plan?
Plan je užas. Nećemo to naći danas.
Napiši priču za večeras. Smjesta.
Što ćemo?
Trebamo tisuću godina da pretražimo knjige.
Tisuću godina. Knjiga stara tisuću godina.
Kemijska u staroj knjizi!
Hajde. Molim te, budi ovdje.
Izvorni Ivica i Marica?
Grimmove bajke.
To je nerealno. Nitko ne bi jeo slatkiše s čudne kuće.
-Evo! Još bilješki! -Recept za napitak za spavanje.
„Grozno smrdi.
Moram prikriti smrad da ga popije.
Uspavat ću je i ukrasti joj ključeve.
Da mogu, pretvorila bih je u žabu ili puža i smijala joj se.
A onda u stonogu i otrgnula joj noge.
Svih stotinu,
jednu po jednu.“
Tražit ću. Moraš napisati priču.
Sumnjam da mogu.
Samo nam ti možeš kupiti vrijeme.
Nisam čudan?
Jer
volim pisati strašne priče?
Čudan?
Tko ti je to rekao?
Imaju pravo, jesi čudan.
Pogledaj se.
Ali ono po čemu si ti čudan njih čini običnima.
A nitko ne voli biti običan.
Obični će ti ljudi to pokušati oduzeti
pogrdno te nazivajući
Štrepsom ili…
Čudakom.
Da, ili čudakom.
Hvala, Yasmin.
Yas.
Imaš te sastojke?
Da, imam.
Ali ima pravo. Kiseljka smrdi.
-Kako je prikrila smrad? -Valjda drugim sastojkom.
Jedina osoba koja zna je Natacha, a ona nam neće reći.
Imam ideju.
Mogao bih je pričom prevariti
da nam oda zadnji sastojak.
Znaš što će biti ako shvati naš plan?
-I ako ne pokušamo. -Kako se zove priča?
POLJSKI SLAK
Ne tu.
Zadovoljan si tom.
Ne sviđa mi se to.
Želim priču zbog koje ćeš se migoljiti.
Evo priče koju želim.
Zašto si palio noćne dnevnike? Mislio si da sam to zaboravila?
Ja sam…
Ja sam… Samo…
O, Bože.
Oprosti. Baš sam glupa.
Jesi. Godinama to govorim.
Sad shvaćaš.
-Gdje sam stala? -Htjela si mi reći da čitam.
O, da. Što čekaš?
Kreni.
„Godinama je zli čarobnjak Quantela
slao djecu po dragulje u usta velikog čudovišta.“
POLJSKI SLAK
„Prije tisuću godina imao je priliku ubiti gnjusnu zvijer,
no umjesto toga snažnim ga je napitkom onesvijestio
kako bi se obogatio.“
Gnjusnu. Dobra riječ.
„Svako je jutro ulio napitak
u peto uho čudovišta
i ostajalo je u nesvijesti.
Recept je bio prastar.
Kosti štakora, suha orhideja udovka,
smrvljeni oklopi kukaca.
Ali najvažniji je sastojak
bio poljski slak.
Samo je on mogao
sakriti snažan smrad napitka.
Bez njega bi užežen miris probudio čudovište.
Ali jednog je dana vrač otišao po slak
i otkrio da se cijelo polje osušilo i uvenulo.
Napitak je grozno smrdio.
Trulo, užeglo, nesnosno.“
Da, razumijem. Smrdi.
„Čarobnjak će morati jednom zauvijek ubiti veliko čudovište.
Nevoljko je digao svoj moćni štap da ubije zvijer,
ali jedna je seljanka obećala rješenje problema.
‘Znam zamjenu za slak. Nastavi brati dragulje.’
‘Budalo, ne znaš ništa o magiji.’
‘Dokazat ću ti. Za vreću dragulja.’
‘Ako uspije, dobit ćeš dvije vreće.
Ako ne, dat ćeš mi svoj život.’
Seljanka je istupila
i u vrč ulila tajanstvenu tamnu tekućinu.
Čarobnjak je pomirisao. Miris je nestao!
Nije mogao vjerovati.
Mirisao je na tratinčice, ruže, jorgovane…
Čarobnjak je ulio napitak u uho čudovišta i čekao.
Zvijer je dugo gunđala,
a onda se opet smirila.
‘To!’
Ali seljanka nije uklonila samo miris iz napitka.
Izbrisala je i svu čaroliju.
Čarobnjakov napitak postao je beskoristan.
Kimnula je nečemu iza njega.
Oči velikog čudovišta bile su otvorene.
Čarobnjak je vrisnuo.
Seljanka je gledala, smiješeći se.
Zli čarobnjak poslao je njezinog brata u tu špilju
i on se nije vratio.
Nije marila za dragulje.
Dobila je osvetu.
Udaljila se dok su oštri zubi čudovišta
grizli vrištećeg čarobnjaka
i zauvijek ga ušutkivali.
Baš kad je seljanka mislila da se izvukla,
nadvila se crna sjena.
Golemo stopalo čudovišta, baš iznad nje.
Pljus.
Kraj.
I to ne sretan.“
Poljski slak?
Yasmin i ja satima smo tražili.
Znam koliko su detalji važni…
Ne.
Ne?
Ne.
Naravno,
izmislila sam sastojke,
ali bila sam sigurna da slak prikriva mirise.
Mislio sam da je točno.
Tu ti je pogreška. Radio si s njom.
Poljski slak sprječava razdvajanje tekućina.
Svi znaju da srčica prikriva mirise,
ne poljski slak.
Srčica, naravno.
To se piše sa ć ili č?
Dobro.
Malo kemije.
Večeras odlazimo.
Laku noć, Natacha.
O, Bože. Što se događa?
Pozelenilo je. Ne mogu ovo iznijeti.
Nekakva reakcija?
-Kiselost limunade? -Usluga je grozna!
Nemam priču.
Stavimo samo dvije kapi u vrč.
Uspavat će je?
Gdje je limunada?
Stiže!
Što? Stavio sam ga ovamo.
-Gdje je? -Što?
Napitak! Moramo ga uliti!
Ona zna.
Dakle…
Znači…
To je…
Da vidimo.
Dakle…
Još danas, piskaralo.
Da. Negdje je ovdje.
Gukni.
Dobro.
-Moram je pronaći. -Čitaj!
Evo je.
Ova se zove Zidni sat.
ZIDNI SAT
Kad su Scottovi roditelji kupili zidni sat
mislio je da je starinsko smeće.
Ali nešto je bilo čudno s tim satom.
Svaki puni sat
mala bi kukavica iskočila,
i Steve je primijetio…
Tko je Steve?
Rekao si da se zove Scott.
Oprosti, zabunio sam se.
Scott je primijetio da kukavica
izgleda drukčije svaki put kad se pojavi.
Oči bi…
Što je ovo?
Gdje su tvoje priče?
One koje bi trebao pisati svaki dan?
-Žao mi je. -Gdje su nove priče?
Mrvitelj mi je ušao u ruksak.
Mrvitelj ti je pojeo zadaću?
Istina je. Pobjegao je iz rasadnika.
Tiho, djevojko.
Živcirate me
od trenutka kad ste došli.
-Napravit ću ti recept… -Jedva se znaš držati recepta.
-Piše, trebaš ga! -Napisat ću ti najbolju priču!
Priznajmo,
davno sam ovo trebala.
Molim te, ne!
Što?
-Ne diraj je! -Dobro.
Lenore! Jesi li dobro?
Što se događa?
O, ne. Što ti je?
Nešto nije u redu.
-Što ti se dogodilo? -Stavila je napitak u maglicu.
Ne vjerujem.
Sigurno ju je napitak uspavao.
Zatvorenica je,
kao i mi.
-Hvala, Lenore. -Alex, uspjeli smo. Pobijedili smo je.
Nisam se držala recepta?
Što misliš, kamo vodi?
Kući.
Opet vidim stabla.
Gle.
-Nikad više maslac od kikirikija! -Ni pita od bundeve!
Prvo što ću jesti? Frape od vanilije!
Čekaj, Alex.
Pričekaj malo.
Ovo je udovka.
I noćni ljiljan.
Zašto su ovdje?
Ne. Alex!
Alex!
Vrata nisu bila izlaz.
Još smo u stanu.
Zli jednorog!
Bježi!
Alex, približava se.
Prebrz je!
O, Bože!
-Što je bilo? -Nešto ga je uplašilo?
Alex?
„Dobra priča ima veze s istinom.“
O, Bože.
Ivica i Marica bili su stvarni.
Yas?
-Mi smo u priči… -Divno miriše.
Yas?
Tako gladna.
Yas!
Ne smijemo biti tu.
Yas?
Hej?
Yas, što ti je?
Yas?
Lenore?
Yasmin?
Hej!
Yasmin!
Dobro sam. Ovo je vjerojatno u redu.
Vidi, vidi. Trnoružica se probudila.
Čekaj, kriva priča.
Alex!
-Dobro ste? -Da.
Dobro smo.
Odavde dolazi maglica.
Ubireš je.
Tko je u lijesu?
Izvorna vještica,
ona koja jede djecu.
Mislili smo da si to ti, a maglica te pomlađuje.
Ne trebam maglicu da budem mlada.
-Daje mi njezinu čaroliju. -Što? Kako?
Bila sam vaših godina kad me ulovila. Tada nas je bilo mnogo.
Ali nismo bili glupi.
Nismo se vezali
jer je ogladnjela.
Pojela ih je?
Da.
Sve.
A ja sam morala čistiti pećnicu.
Pravila sam se da mi se sviđa i da želim biti poput nje.
Postala sam joj miljenica. No kad sam bila sama, smišljala sam bijeg.
Zadobit ću njezino povjerenje.
A onda, napitak za spavanje
i bit ću slobodna.
Trčala sam ravno kući.
PRODANO
-Ali mojih roditelja nije bilo. -Ostavili su te.
Nisam imala kamo
pa sam se vratila ovamo.
Koga briga za njih?
Bila si poput nas.
Čekaj.
Napitak za spavanje…
Ti si Jednoroga.
Pročitao si moje dnevnike.
-Upoznao si mog ljubimca? -Jednoroga? To je tvoj ljubimac?
Napravila sam ga. Radim mnogo stvari.
Znači, ona je tresla stan?
Ako ne dobije priču, svi ćemo umrijeti.
Priče je uspavaju.
Priče o strahu, patnji i smrti su joj slatke uspavanke.
Ispričaj je.
Nemam priču.
Imaš.
Reci zašto si htio uništiti noćne dnevnike.
Ali to nije strašno.
Bilo je, za tebe.
Sva ta bol i strah
i tuga
koje izbjegavaš cijelo vrijeme.
Ispričaj je!
Sad! Misliš da sam ja zla vještica?
Pričekaj da se probudi i vidi te.
Tako mlad, punašan, sočan.
Dobro!
ROĐENDANSKA ZABAVA
Bio jednom dječak koji je volio pisati strašne priče.
Svakoga dana
smišljao je nove načine da zastraši kolege.
Ali nisu razumjeli njegovo oduševljenje jezivim stvarima.
Za njih je bio čudan.
„Što ti je?“, pitali bi.
Mnogi su bili okrutni, pogrdno su ga nazivali čudakom.
Osim Joshue.
Bili su najbolji prijatelji još od vrtića.
Alex završava novu jezivu priču koju će ispričati.
KRAJ …ILI NE?
Ova će te oduševiti.
Josh?
Hej, Josh?
Alex traži Josha nakon sata.
Čekaj. Rođendan mi je.
Pretvorili smo stan u ukletu kuću. A imam i puno novih priča.
Josh govori tiho,
da ostali ne čuju.
Kod Codyja je zabava s igricama. Unajmili su i kamion.
Ali večeras je zabava kod mene.
Kaže Alex,
zbunjen i povrijeđen.
Alex je razočaran, očajan je.
Kaže…
Moj si najbolji prijatelj.
Josh ne želi biti grub.
Da, baš.
I Cody mi je sad prijatelj. A ti nisi…
Daj.
Kako se odijevaš, što voliš.
Samo govoriš o strašnim pričama.
Svima je to čudno.
Tad se Cody umiješa.
Josh, dolaziš li?
Hajde, J-Man.
Dobro. Alex, vidimo se poslije.
Dječak je napisao novu priču o ukletoj kući.
On, mama i tata
pretvorili su stan u tu kuću.
Nitko nije došao,
čak ni Josh.
Zbog njih je zamrzio ono što je najviše volio.
Zbog njih je i sebe zamrzio.
SRETAN ROĐENDAN
Prava je istina da ga je bilo sram biti svoj
pa je odlučio spaliti noćne dnevnike.
Zakleo se da više nikad neće pisati.
Može postati
nova osoba.
Ne čudak.
Ne nakaza.
Mogao bi biti normalan,
poput Josha i njegovih prijatelja.
Onda ne bi bio sam.
Dječak je izgubio sve prijatelje
pa je odlučio uništiti dio sebe koji je stvorio priče.
Onda ga je zarobila vještica kojoj su se priče sviđale.
Vještica je lagala.
Ali to je najbolje što mi se dogodilo
jer imam nove prijatelje.
Vole mene, a ne onog tko bi htjeli da budem.
Što si učinio? Ne!
Ne.
-Ne! -Ovo je naš sretan kraj!
Nema sretnih krajeva!
Idemo odavde.
Dobro.
Ne.
Ne, idiote!
Što si učinio? Glupa djeco!
Ne!
O, Bože.
Budna si.
Napokon.
Toliko dugo ovdje spavaš da su te slatkiši okužili.
Ti…
Učinila si mi ovo.
Toliko dugo živim u strahu od tebe,
ali više nisam ta djevojčica.
Bitka vještica!
-Idemo odavde! -Da!
Idi!
Samo idi!
Idi!
Upomoć!
Trebamo pomoć! Izbavite nas!
Vještica će nas pojesti!
Upomoć!
Čuje li me itko?
Makni se. Vidjela sam kako Natacha ovo radi.
Yas?
Yasmin?
Uspjela si.
Kod kuće sam.
Idemo.
-Lenore! -Hajmo!
Još smo u mojoj zgradi.
-Imaš li plan? -Ne baš plan, ideju.
Bok, djeco.
Tako sam gladna.
Ovo je najgore dizalo na svijetu!
Što sad?
Moramo doći do kotlovnice.
Zezaš me.
-Ne! -Ne!
Ne! O, Bože!
Ne. Pusti je. Želiš mene.
Netočno.
Želim vas oboje.
Ne!
-Ne. Oprosti. -Ne!
Lenore!
Ne.
„Priče o strahu i smrti su joj uspavanke.“
Ne!
Sve je pročitala.
Ne!
Hej, rugobo!
Voliš priče? Imam priče.
Jason nije znao je li čudnije što njegova sestra umire utorkom u 23.15
ili što oživi za 20 minuta.
Još. Daj mi još.
Zachary je mislio da su klaunovi najstrašniji u cirkusu.
Varao se.
Našao sam paket na trijemu
naslovljen na ženu koja stoji iza tebe.
Tko? Tko je to bio?
Tko je to bio?
-Priče! -Gurni je unutra!
Nastavi gurati!
Ne puštaj je van!
Drži!
Guraj!
-Drži! -Zadrži je!
O, Bože.
-Štrepsa si jer se toliko trudiš? -Začepi, čudače.
Dobro, hrpo kože.
Nismo te zaboravili. Dođi.
Idemo kući.
A da idemo stubištem?
KRAJ …ILI NE?
Mama? Tata?
Alex!
Kod kuće si.
O, Bože.
Prijateljice Lenore i Yasmin.
-Bok. -Yas, skraćeno.
NESTALA DJEVOJKA NAKON TRI GODINE UZ OBITELJ
Uplašila si me.
-Bok, čudače. -Štrepso.
Došla sam te iznenaditi. Treća priča?
Četvrta.
Onda će ti ovo dobro doći.
Bože, Yas.
Cvijeće je moj idući projekt.
Efekt ultraljubičastog svjetla na fotosintezu.
-Još ne vjeruješ u sretan kraj? -Pomalo.
Prijevod titlova: Nikolina Novak