Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Jag är orolig.
Jag har aldrig sett honom så upprörd.
-Ja. -Han tar det hårt.
Vet du vad han sa?
Han tänker aldrig skriva igen.
-Sa han det? -Ja.
Det här är töntigt! Dumt!
Jag ska bränna det här!
Jag är rädd att den här kvällen kommer att traumatisera honom.
Stackaren.
Han är kreativ, men det kanske gick överstyr med spökena.
Jag förstår att det är lite konstigt.
Det kanske vore lättare om han var lite mer normal.
Jag hörde nåt.
Alex?
Jag hörde inget.
Det skulle bli så perfekt.
En stor lycklig familj.
Dina pojkar.
Mina pojkar.
Toppen. Familjen Blodsugare.
Lost Boys?
Jag vill ha dig.
Jag har inte ändrat mig.
-Jag bjöd inte in dig, Max. -Michael.
Michael!
-Rör inte min mamma! -Sam!
Nej, Sam!
Var är jag?
Hallå?
Någon?
Jag är fast!
Mamma!
Pappa!
Hallå?
Hjälp!
Vad heter du?
Alex.
Alex Mosher.
Alex.
Alex!
Snälla.
Bu.
Se så. Jag är en upptagen häxa. Är du användbar?
Jag…
Ser du dem?
Lägenheten lockade in dem.
Lägenheten gör så.
De där barnen
var inte användbara.
Fattar du? Vi provar igen.
Finns det nåt som är speciellt med dig?
Varför ska jag låta dig leva?
Upp med dig.
Kom närmare.
Hej då, Alex.
SKEPNADEN I SPEGELN
Jag skriver spökhistorier.
Sa du "spökhistorier"?
Vad var det?
Inga fler frågor.
Mina Nattsagor. Det är där jag skriver.
-Vad gör du med dem så här dags? -Jag…
Jag skulle bränna dem i pannrummet.
Bränna dem? Så de är inte bra.
-Nej. -Hej då.
De är bra. Väldigt bra.
Nattsagor?
Bäst att de är läskigare än titeln. Jag behöver en saga varje kväll.
Det är bäst att den är bra, och läskig.
Annars är det ute med dig.
Hallå.
Det är en kisse!
Din lilla rackare.
Hur kom du in?
Vad är det för ställe?
Var är tv:n?
Var är ytterdörren?
Herregud.
Du skrämde mig.
Vad?
-Du är ett barn. -Och du är ett geni.
-Jag heter Alex. Vem är du? -Du vill snacka. Toppen.
Yasmin.
Är du också fast?
Jag är på semester.
Här är maten.
Hoppas du gillar jordnötssmör. Jag gjorde det.
Rör inget i de här skåpen.
Natacha har koll på minsta popcorn. Lenore berättar allt.
Kom ut, benhögen.
Den osynliga katten?
Du säger katt, jag säger Natachas spiondjur.
Och Natacha är…
Häng med. Natacha är häxan.
Lenore är den hårlösa saken som följer efter en. Hon är överallt.
Hon tjallade för lite nudlar. Jag hatar katten.
Stå inte bara där. Hjälp mig städa.
Var är hon, Natacha?
Jag vet inte, men hon kan gå vart hon vill.
Lägenheten är det ultimata passet. Vi har jobb att göra. Jag ska visa dig.
Ultimat pass?
Lägenheten lockar in barn från hela världen.
-Jag är från New York. Brooklyn. -Jag bor i Washington. Washington, DC.
Eller jag gjorde det. Förut.
-Undrar om vi är i Brooklyn? -Flyttar den sig?
Den behöver nytt blod.
Inte bokstavligen.
Du skrev väl spökhistorier?
Inte längre.
Ta-da.
Det här är så coolt.
Hur…
Alltså, wow!
Det är omöjligt.
Hallå!
Hur går det till?
Lägenheten kan två saker.
Den lurar in såna som oss
och här finns…
Det är så coolt.
…tja, vad som helst.
The Empty Classroom and Other Creepy Stories.
Nightdreams and Daymares.
Whispered Tales.
Hon gillar sagor.
Du gillade väl inte sånt längre?
-Nej. Det är min kompis. -Din kompis?
Han skulle gilla det här.
Men jag? Nä.
-Han är töntig. -Det låter så.
Då så. Hon ser till att jag läser en dum spökhistoria varje kväll,
men allt har redan lästs.
Alltihop?
Tur att du är bra på sagor.
Hon behöver dig, så sätt fart.
Du hörde, hon vill ha en ikväll.
Skriv så mycket du kan.
-Jag skriver inte… -Tyst.
Jag hörde när du pratade om dina Nattsagor.
Jaha, de där.
Jag har tröttnat på sånt.
Då får du skärpa dig och komma på nåt nytt, annars…
Dödar hon mig. Jag vet.
Du har tur om hon dödar dig.
Nu är det så här.
Glöm familj, glöm vänner. Fokusera på att vara användbar.
Vill du leva?
Skriv spökhistorier.
Jag tänker inte skriva.
-Jag ska härifrån. -Då dör du.
Kom igen, öppna.
Var är du?
En utgång.
Fasen.
Varenda gång.
Ni försöker alltid fly.
Det går inte.
Fattar du?
Fick du mig att vänta med flit?
-Nej, jag diskade. -Sätt dig där.
Ska jag bara börja läsa?
LEKPLATSEN
Ge mig ett ögonblick. Ärligt talat.
Vad är det?
Vet du vad som händer med barn som frågar för mycket?
Vill du veta det?
Så, sagoberättare,
du försökte rymma idag.
Yasmin var också lite upprorisk.
Men jag är nyfiken på en sak.
Varför bränna dina historier?
Vad är det?
Läs. Nu.
"När Todds vän Jenny dog gick hans hjärta i tusen bitar."
Brustet hjärta? Mycket bra.
LEKPLATSEN
"Alla undvek lekplatsen nattetid. De kände till legenden.
Innan gryningen kom döda barn…"
Nej. Ursäkta, nej.
Spöken hemsöker platser som är personliga för dem,
inte offentliga platser.
Är du säker?
Jag är säker.
Fortsätt.
"Todd går till lekplatsen. Han är vid grinden.
Så fort han kliver in…
Barn…
…som skriker, leker.
En pojke kommer ner för rutschkanan.
Han är tio, klädd som en tidningspojke från 20-talet."
Du kunde hälsa.
Hallå.
Jag menar, hej.
Jag letar efter Jenny.
"Säger Todd och tittar efter henne."
Vill du hitta henne får du leka.
"Pojken visslar och döda barn omringar Todd.
De är bleka som lakan. Vissa bär gammaldags kläder.
De gungar Todd, högre och…"
Dumt.
Alla vet att spöken inte har fysiska händer,
så de kan inte gunga nån.
Amatör.
Lekplatsen är interdimensionell. En del av andevärlden och vår värld.
Så du är kvantfysiker nu?
Strunt samma. Fortsätt.
"Barnen skrattar och drar iväg honom till en rostig karusell.
De snurrar runt honom, fortare och fortare, Todd blir yr.
Han tvingas upp på en gungbräda.
Han håller i sig. Då inser Todd vad de gör.
Alla levande barn som är kvar när solen går upp är fast där för alltid.
Han stapplar mot grinden, desperat, men han är yr och snubblar.
Solen går snart upp. Tiden tickar. Alla spökbarn tittar spänt på.
Todd hinner inte.
Plötsligt drar nån honom mot utgången. Det är Jenny!
Jenny, jag ville träffa dig.
'Gå', säger Jenny, det är ingen glad återförening.
Det gör ont att se sin vän."
Jag saknar dig, jag vill inte släppa dig.
"Men Jenny har insett nåt som Todd ska bli varse om."
Vänner släpper aldrig taget.
"Vänner glömmer aldrig."
Jag finns hos dig,
här.
Ett lyckligt slut?
Är du galen?
Inga lyckliga slut.
Jenny är död. Hon är fast på lekplatsen.
Det är inte lyckligt.
Spökena tar tag i Todd.
Han tittar bakom sig, och han dras in på lekplatsen.
Han ropar på hjälp, men det är lönlöst. Hans spöksjäl är fast där än idag.
Det är farligt med lyckliga slut.
Glöm aldrig det.
Gillade du historien? Fram till slutet?
Författare, alltid så osäkra.
Du lever ju fortfarande.
Du är en gåta, sagoberättare.
Det här vackra mörkret
som rör sig i din hjärna.
Du borde prisa det.
Men du flyr från det. Varför?
Jag bara…
Jag vill vara som andra.
Skrev du det här idag?
Det var svårt att skriva.
Va?
Det är svårt att koncentrera sig när nån stirrar.
Jag sa att du skulle visa biblioteket, sen gå.
Vänta!
Inte hon!
Du störde honom.
Det är väldigt viktigt att han skriver.
Du vet hur viktigt det är.
Vänta!
Det var inte hennes fel.
Om det inte var Yasmins eller Lenores fel, vems fel var det då?
Mitt. Jag ska skriva fortare.
Lenore stör dig inte igen.
Inga fler ursäkter.
Är du okej?
Låt mig vara.
Yasmin, jag är ledsen.
Jag ville inte att du skulle råka illa ut. Förlåt.
Jag visste inte om det.
Todd borde inte ha återvänt.
-Han var dum. -Nej.
Det är sånt vänner gör.
Kanske i sagorna.
Men här inne? Hon har rätt.
Lyckliga slut finns inte.
Va?
Vad är det?
Det här suger.
Vill hon ha historier? Då ska hon få det.
Ja! Ett hemsökt skrivbord!
Hemsökt av nån som dog när de jobbade.
Nej, det är dumt.
Hur länge har du varit här?
Ett tag.
Hur fick de dig? De fick mig med paj och Lost Boys.
Det var en gång
när Alex stirrade i taket.
Sen föll taket ner över honom
så lidandet tog slut.
Slut.
Vad finns där?
Den äldsta boken.
Den måste vara tusen år gammal.
Kinder und hausmärchen.
Rumpelstiltskin.
Törnrosa?
Hans och Greta.
Är det kulspetspenna?
Frankenstein.
Herregud.
Det är skrift.
"Kommer jag inte ut måste nån få veta vad som hände,
även om det bara är de i boken. Jag såg en enhörning.
De finns inte, men där var den.
Jag följde efter den och blev fångad av en häxa.
Hon är elak och läskig.
Jag måste göra som hon säger tills mamma och pappa hittar mig.
Det finns andra barn. De är snälla.
Jag är rädd, men inte ensam."
-Middag om en timme. -Du, Yasmin,
gillar du enhörningar?
Ja, för det är så jag.
Jag trodde att det var så hon fick dig.
Natacha, alltså.
Det angår inte mig.
Du lockades inte in med en film och en bit paj.
Dumma pumpapaj.
Okej.
Det var doro wat.
Vad tusan är doro wat?
Kyckling, karamelliserad lök i smör, paprika,
vitlök, ingefära, berberekrydda.
Min āyatē… Min mormor och jag brukade göra det.
Vi odlade örter och grönsaker.
Jag kände lukten av doro wat och jag ville så gärna se min āyatē igen.
Det var inte hon.
Det var en häxa. En ond, grym häxa.
Lyckligt slut, va?
"Med huggtänderna kom hungern och Katie hade haft rätt."
"Blod smakar som godis för vampyrer."
Alla vet att det tar två dagar att utveckla huggtänder.
Du är dum.
Här, Lenore, en fredsgåva.
Historia.
Enhörningstjejen måste ha skrivit mer.
"…det är för sent. Bergochdalbanan störtar.
Stål går av, metall gnisslar...
…människor skriker
och liemannens hund skrattar."
Liemannen har inget husdjur.
Eller hur, Lenore?
Det här tar evigheter!
"De såg sin sons fotavtryck leda in i skogen.
Sen såg de ett par mindre fotavtryck,
i nallebjörnsstorlek, och de såg aldrig sin son igen."
Besatta nallebjörnar? På riktigt?
Jag tappade intresset direkt. En bra historia har en gnutta sanning.
Ju mer sanning, desto starkare historia.
Från och med nu tar du reda på fakta.
Ja!
"Jag vet inte hur länge jag varit här. Jag har halsbandet från mamma och pappa.
Jag brukade röra det för att minnas dem, men jag slutade.
Det fick mig att gråta. Jag är trött på det.
Jag kan fly ikväll. Jag ska äntligen få se dem igen.
Känner de igen mig? Kan man glömma sina barn?"
-Fly? -Alex!
Herregud!
Kastade du en bok på mig?
Du överraskade mig. Jag tappade den.
Vänta, jag kommer.
Yasmin, du ska få se vad jag hittade.
Vad är det?
Natachas nattkammare.
Nattkammare?
Solljus är dåligt för magiska växter. Kom igen.
Vad är det här?
Ingredienser till Natachas trolldrycker.
Rör inget.
Vad är det?
Spökväv.
Nog med frågor. Hjälp mig.
Jag råkade vattna med råttblod, nu växer det klösarägg.
De kan förstöra allt, då dödar Natacha mig.
Jag håller på.
Okej.
Lägg det försiktigt på marken.
Var försiktig.
Försiktigt.
Okej, nu då?
Stampa på det, så hårt du kan.
Bra.
Var kommer dimman ifrån? Gör du den? Håller den Natacha ung?
Det angår inte oss.
Hon är söt, men hennes böcker är gamla och lägenheten är omodern.
Nej!
Jag trodde att…
Tog du den?
Den sticker!
Nej!
Den skär ner äggen! Stampa på dem!
Förlåt.
Det var alla äggen.
Där är den! Fånga den!
Alex, se upp!
Tack, Yas.
Jag menar, Yasmin.
Vänta, var är den?
Vi måste hitta den och döda den.
Det där var ju toppen!
Ta bort den!
Herregud!
Jag är okej.
Den försvann.
Jag vet inte vart.
Vi drar!
-Kom! -Vänta.
Jag har dig.
Nu sticker vi.
Era värdelösa små uslingar.
Ni har inte skött er i min trädgård.
Det här är värre för er än vad det är för mig.
Snälla, jag kan förklara.
Jag skulle låta dig göra det, om jag brydde mig.
Försök hålla ögonen öppna.
Det vore jobbigt att börja om.
Kan du inte göra nåt rätt? Håll ögonen öppna, sa jag!
Det var mitt fel!
Jag ville följa med.
Jag trodde de läskiga växterna kunde inspirera mig.
Jag skulle inte röra nåt, men jag gjorde det.
Gör henne inte illa, snälla.
Det är modigt av dig, sagoberättare.
Att ljuga mig rakt upp i ansiktet.
Jag dödade nästan dig.
Nån behöver städa upp röran.
Inga fler chanser.
Yas, är du okej?
Du,
förlåt att jag drog in dig.
Från och med nu sköter man sig själv.
Yas, vi kan ta oss härifrån tillsammans.
Det är inte Yas.
Det är Yasmin.
Klösare!
Fick dig!
Så där. Okej.
Ett,
två,
tre!
Försvinn!
Nej!
Nattsagorna.
Se upp.
Lenore är här.
-Hon har ont. -Du ser hemsk ut.
-Har du varit här hela natten? -Ja.
Jag gjorde det här. Det är bra för såren.
Gjorde du det till mig?
Ja, ett eget hopkok.
Aloe från taggtistel och torkad gråhårsranka.
Det är bra. Riktigt bra.
Tack.
Lenore?
Kom hit.
-Se vad Yas har gjort. -Inte till henne.
Så där, mycket bättre.
Det är okej. Så.
Nej…
Jag är i trubbel.
-Jag har inga historier. -Va? Du sa att du hade massor.
En klösare kom in på mitt rum.
Jag dödade den, men den förstörde mina Nattsagor,
förutom denna.
Jag läste dem för Natacha.
Jag har inget nu. Jag måste fly. Jag har inget val!
Det finns två sätt. Ytterdörren och bakdörren.
Bakdörren! Den leder ut. Jag såg Natacha gå ut där.
Hon är den enda som har nycklar.
Du måste skärpa dig och skriva nåt.
-Jag har försökt! -Försök mer!
Jag kan inte skriva!
Natacha får reda på det ikväll.
-Då dödar hon mig. -Inte bara det.
Vi var fyra.
Eli, lilla Hwan, Claire
och jag.
Hwan var för liten, men resten av oss läste.
Sen kurade vi ihop oss…
…och drömde om att fly.
Menar du att de är…
Jag blev nästan en av dem.
En dag blev det stopp i diskhon.
Natachas magi hjälpte inte.
Jag hade pluggat igen röret med blötmossa.
Mossan står emot magi.
Jag ville få henne att ringa rörmokaren.
Jag tejpade fast en lapp under diskhon där jag bad om hjälp.
Men…
…han kom inte.
Natacha hittade lappen?
Claire övertygade Natacha om att hon gjorde det…
…inte jag.
Claire ljög för att rädda mig.
Som du gjorde.
Det är vad vänner gör.
Jag älskade att skriva spökhistorier,
men sen bestämde jag mig för att sluta. Nu när jag måste skriva…
…får jag inga idéer längre.
Hade Hwan en klocka?
Ja. En blå i plast. Hurså?
-Och Claire, örhängena? -De var hennes mosters.
Hurså?
Det finns en väg ut.
-"Jag kan fly ikväll." -"Fly."
"Jag ska äntligen få se dem igen. Jag undrar om de minns mig.
Kan man glömma sina barn?"
Enhörningstjejen tog aldrig av det och inget av barnen har det.
Du har rätt. Är hon inte i skåpet, så…
Hon gjorde det. Hon flydde. Jag har pusslat ihop hennes anteckningar.
Hon gömde dem. Om Natacha hittade dem…
Förstod hon inte planen.
Vad är din plan?
Din plan suger. Vi hittar inte det. Du måste skriva nåt. Typ nu.
Vad gör vi?
Det skulle ta tusen år att leta i böckerna.
Tusen år.
Den tusenåriga boken.
Pennmärkena i boken!
Kom igen. Snälla, var här.
Är det Hans och Greta?
Bröderna Grimms sagor.
Så orealistiskt. Ingen skulle äta godis från ett okänt hus.
-Mer text! -Det är en sömndryck.
"Jag måste dölja stanken så att hon dricker den.
Jag ska söva henne och ta nycklarna. Om jag bara kunde trolla.
Jag skulle göra henne till padda eller snigel.
Sen till en mångfoting och slita av benen. Alla hundra ben, ett i taget."
Jag letar. Du måste skriva.
Jag kan inte.
Du är den enda som kan. Du måste vinna tid.
Är jag inte konstig…
…som…
…gillar att skriva spökhistorier?
Konstig?
Vem har sagt det?
De har rätt, du är konstig.
Se på dig.
Men det som gör dig konstig gör dem vanliga.
Ingen vill vara vanlig. Det suger.
Så de försöker ta det ifrån dig…
…och ger dig öknamn som…
…Stolpskott, eller…
Spökstolle.
Ja, eller Spökstolle.
Tack, Yasmin.
Det är Yas.
Har du sånt?
Ja, det har jag. Men hon har rätt. Tistelgräs stinker.
Hur dolde hon lukten?
Med en annan ingrediens.
Den enda som vet är Natacha. Hon skulle aldrig berätta.
Jag har en idé.
Jag skriver nåt som får henne att ge oss den sista ingrediensen.
Du vet vad som händer om hon får veta.
-Jag vet hur det går om vi inte försöker. -Vad heter den?
VINDELÖRT
Inte den.
Du är nöjd med den.
Det gillar jag inte.
Jag vill ha en historia som får dig att våndas.
Det här vill jag höra.
Varför bränna dina Nattsagor?
Du trodde jag hade glömt?
Jag var… Jag bara…
Herregud.
Förlåt. Jag är så dum.
Ja. Jag har bara sagt det i åratal. Nu fattar du.
Var var jag?
-Du ville att jag skulle börja läsa. -Just det. Vad väntar du på?
Sätt igång.
"En ond trollkarl skickade barn för att utvinna juveler
ur munnen på ett monster."
VINDELÖRT
"Trollkarlen hade en chans att döda den vidriga besten,
men han använde en trolldryck för att söva monstret och göra sig själv rik."
"Vidrig". Bra ord.
"Varje dag hällde han sin brygd i monstrets femte öra
och odjuret förblev sovande.
Receptet var uråldrigt.
Upplösta råttben, torkad orkidé, malda skalbaggar.
Men den viktigaste ingrediensen var vindelört.
Vindelört var det enda som kunde dölja stanken.
Utan den skulle lukten väcka monstret.
En dag när trollkarlen skulle skörda mer
upptäckte han att hela fältet hade vissnat.
Brygden luktade värre än nånsin. Rutten. Härsken. Kväljande..."
Ja, ja. Jag fattar, den stinker.
"Trollkarlen var tvungen att döda monstret en gång för alla.
Han lyfte sin stav för att döda besten
då en flicka kom med en lösning på problemet."
Jag vet nåt som kan ersätta örten. Du kan få mer juveler.
Dumma barn. Du vet inget om magi.
Jag kan bevisa det, för en påse juveler.
Fungerar det får du två påsar. Annars ger du mig ditt liv.
"Bondflickan steg fram och hällde i en mystisk mörk vätska.
Trollkarlen sniffade på drycken. Lukten försvann!
Han kunde inte tro det! Det luktade tusenskönor, rosor, syrener…"
"Trollkarlen hällde ner brygden i örat och väntade.
Besten gav ifrån sig ett långt läte, sen förblev den stilla."
Ja!
Men flickan hade tagit bort mer än bara lukten.
Hon hade även tagit bort magin. Trollkarlens dryck var värdelös.
Flickan nickade mot nåt bakom honom.
Det stora monstrets ögon var öppna.
Trollkarlen skrek.
Flickan såg på med ett leende.
Hennes lillebror hade skickats in i grottan och han kom aldrig tillbaka.
Hon struntade i juveler. Hon fick det hon ville. Hämnd.
Hon gick iväg medan de vassa tänderna krossade trollkarlen
och tystade honom för alltid.
Hon trodde att hon hade lyckats, då tornade en skugga upp sig.
Det var monstrets stora fot.
Mos.
Slut. Och inget lyckligt sådant."
Vindelört?
Ja, vi läste i timmar. Jag vet att detaljerna är viktiga…
Nej.
Nej?
Nej.
Jag…
Jag hittade på drycken,
men jag var säker på att vindelört döljer lukt.
-Jag trodde vi fick till det. -Där har vi det. Du jobbade med henne.
Vindelört förhindrar att vätska separeras.
Alla vet att slingerrot döljer lukt, inte vindelört.
Slingerrot, självklart.
Är det slingerrot med "S" eller "C"?
Okej.
Dags för vetenskap.
Ikväll ska vi härifrån.
God natt, Natacha.
Herregud. Vad händer?
Det blir grönt. Det här går inte.
Nån reaktion?
-Syran i lemonaden… -Vilken hemsk service.
-Jag har inget att läsa. -Vi tar två droppar i kannan.
Somnar hon då?
Var är min lemonad?
Kommer!
Va? Den var precis här.
-Var är den? -Vadå?
Var är drycken? Det måste hända.
Hon vet.
Så…
Så det är…
Det är…
Nu ska vi se.
Så…
När som helst, sagoberättare.
Ja. Den är här nånstans.
Fram med det.
Okej.
-Jag måste hitta den. -Läs!
Här är den.
Så den här heter "Gökuret".
GÖKURET
När Scotts föräldrar köpte gökuret av ett dödsbo
tyckte han bara att den var gammalt skräp.
Men det var nåt märkligt med klockan.
Vid varje hel timme hoppade den lilla göken ut
och Steve började märka…
Vem är Steve?
Hette han inte Scott?
Förlåt. Just det, en miss. Så Scott märkte att göken
såg annorlunda ut varje gång den dök upp.
Dess ögon…
Vad är det här?
Var är alla historier?
De som du ska skriva varje dag?
-Jag är ledsen. -Var är de nya?
Klösaren kom åt min ryggsäck.
Åt klösaren upp läxan?
Det är sant. Den rymde från nattkammaren.
Tyst, flicka.
Det har varit besvärligt
ända sen du kom hit.
Du ska få receptet!
Snälla. Du kan knappt följa ett recept.
-Du behöver honom! -Jag skriver den bästa historien!
Så här är det…
…det här var på tiden.
Nej, snälla!
Va?
-Rör henne inte. -Visst.
Lenore.
Är du okej?
Vad händer?
Åh nej. Vad är det med dig?
Nåt är fel.
Stackars liten. Vad hände?
Lenore la drycken i flaskan.
Helt otroligt.
Hon måste ha fått i sig den.
Hon är en fånge, precis som vi.
-Tack, Lenore. -Alex, vi gjorde det. Vi besegrade henne.
Vad sägs om det receptet?
Vart tror du den leder?
Hem.
Tänk att jag får se träd igen.
Titta.
Jag ska aldrig äta jordnötssmör!
Ingen mer pumpapaj för mig! Det första jag ska äta? Vaniljmilkshake!
Vänta, Alex.
Vänta en sekund.
Änkans skärv.
Slingerlilja.
Vad gör den här?
Nej. Alex!
Alex!
Dörren var ingen utväg.
Vi är fortfarande kvar.
Ond enhörning!
Spring!
Alex, den närmar sig!
Den är för snabb!
Herregud!
-Vad hände? -Skrämde nåt den?
Alex?
"En bra historia har en gnutta sanning."
Herregud.
Hans och Greta var på riktigt.
Yas?
-Vi är i Hans… -Det luktar så gott.
Yas?
Så hungrig.
Yas!
Vi borde inte vara här.
Yas?
Hallå?
Yas, vad är det med dig?
Yas?
Lenore?
Yasmin?
Hallå?
Yasmin!
Jag är okej.
Det är nog lugnt.
Nämen, ser man på. Törnrosa vaknar.
Vänta, fel saga.
Alex!
-Är ni okej? -Ja.
Vi är okej.
Dimman, det är där den kommer ifrån.
Du samlar in den.
Vem är i kistan?
Den riktiga häxan…
…som förresten äter barn på riktigt.
Vi trodde du var häxan, att den blå dimman höll dig ung.
Dimman gör mig inte ung, den ger mig hennes magi.
Va?
Hur då?
Jag var i din ålder när hon tog mig.
Vi var många då.
Men vi var inte dumma.
Vi visste att vi inte skulle fästa oss för hon blev hungrig.
Åt hon upp dem?
Ja.
Allihop.
Och jag var tvungen att städa ugnen.
Jag låtsades gilla henne,
låtsades vilja vara som henne. Jag blev hennes favorit.
Men när jag var ensam planerade jag min flykt.
Hon skulle börja lita på mig.
Och sen, en sömndryck,
och jag var fri.
Jag sprang hem.
Mina föräldrar var borta.
De lämnade dig.
Jag hade ingenstans att ta vägen, så jag kom tillbaka hit.
Vem bryr sig om dem?
Du var som oss.
Vänta.
Sömndrycken…
Du är enhörningstjejen.
Du läste mina dagböcker.
Såg du mitt husdjur?
Enhörningen?
Ditt husdjur?
Jag gjorde honom.
Jag gör många saker nu.
Så hon har skakat lägenheten?
Om hon inte får en historia kommer vi att dö allihop.
Historier gör att hon sover.
Berättelser om rädsla och lidande och död är som vaggvisor för henne.
Berätta en.
-Jag har ingen. -Jo, det har du.
Berätta varför du ville bränna Nattsagorna.
Men…det är inget otäckt…
Det var det, för dig.
All smärta och rädsla
och sorg som du har tryckt undan hela tiden.
Berätta!
Nu, Alex! Är jag en hemsk häxa?
Vänta bara tills hon vaknar och ser dig. Så ung, så fyllig, så saftig…
Okej!
FÖDELSEDAGSKALASET
Det var en gång en pojke som älskade spökhistorier.
Varje dag kom han på nya sätt att skrämma sina klasskamrater.
Men…de fattade inte hur han kunde vara så fascinerad av läskigheter.
De tyckte bara han var…konstig.
"Vad är det för fel på dig?"
Många var elaka,
gav honom öknamn, som Spökstolle.
Förutom Joshua.
Josh var hans bästa vän
sen förskolan.
Alex ser fram emot att dela sin senaste läskiga historia.
SLUT …ELLER?
Du kommer att älska den här. Josh?
Du, Josh?
Alex pratar med Josh efteråt.
Vänta. Jag har kalas ikväll.
Vi har gjort ett spökhus. Jag har massor av nya berättelser.
Josh pratar tyst, så att de andra inte hör.
Cody har en spelfest. Hans pappa hämtar bilen och allt.
Men jag har mitt kalas ikväll,
säger Alex, förvirrad och sårad.
Alex hopp sjunker. Han är desperat.
Han säger…
Du är min bästa vän.
Josh försöker vara snäll.
Visst.
Cody är också min vän. Och du är inte…
Kom igen.
Sättet du klär dig på, det du gillar.
Du pratar bara om spökhistorier.
Det är konstigt.
Det är då Cody hoppar in.
-Josh, kommer du? -Kom igen, J-Man.
Okej. Vi ses lite senare, okej?
Pojken hade skrivit en ny historia om ett spökhus.
Han, hans mamma och hans pappa hade gjort om lägenheten till det huset.
Ingen kom…
…inte ens Josh.
De fick honom att hata det han älskade mest.
De fick honom att hata sig själv.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
Sanningen är att han skämdes för att vara sig själv,
så han ville bränna sina Nattsagor.
Han svor på att aldrig skriva en historia igen.
Han kunde vara
en ny person.
Inte konstig.
Inget freak.
Han kunde vara normal, som Josh och hans vänner.
Då skulle han inte vara ensam.
Pojken förlorade alla sina vänner,
så han ville förstöra delen av sig själv som skapade sagorna.
Sen blev han fångad av en häxa. Hon gillade hans historier.
Häxan ljög.
Men att bli fångad var det bästa som hänt mig…
…för jag fick nya vänner.
De älskar mig för den jag är, inte den de vill att jag ska vara.
Vad har du gjort? Nej!
Nej.
-Nej! -Det här är vårt lyckliga slut!
Inga lyckliga slut.
Hörni, vi sticker.
Visst.
Nej.
Nej, din idiot!
Vad har ni gjort? Era dumma barn.
Nej!
Herregud.
Du är vaken.
Äntligen.
Du har sovit så länge, godiset infekterar dig.
Du…
Du gjorde det här.
Jag har varit rädd för dig så länge, men jag är inte den tjejen längre.
Häxfajt!
-Vi sticker. -Kom!
Spring! Bara spring!
Spring!
Hjälp!
Vi behöver hjälp! Få ut oss härifrån! En häxa tänker äta oss!
Hjälp!
Kan nån höra mig?
Flytta dig. Jag har sett Natacha göra det här.
Yas?
Yasmin?
Du gjorde det.
Jag är hemma.
Kom igen.
-Lenore! -Vi måste dra.
Vi är hos mig. Den flyttade sig inte.
-Har du en plan? -Inte en plan, en idé.
Hej, barn.
Jag är så hungrig.
Det här är den värsta hissen nånsin!
Vad nu då?
Vi måste ta oss till pannrummet.
Du måste skämta.
-Nej! -Nej!
Nej! Herregud!
Släpp henne. Det är mig du vill ha.
Fel.
Jag vill ha er båda.
Nej!
-Nej. Förlåt! -Nej!
Lenore!
Nej.
"Berättelser om rädsla och död är som vaggvisor."
Nej!
Hon har läst alla.
Nej!
Du, fuling.
Gillar du historier? Jag har historier.
Jason visste inte om det konstiga var att hans syster dog
varje tisdag kl. 11.15, eller att hon levde 20 minuter senare.
Mer. Ge mig mer.
Zachary tyckte att clowner var det läskigaste på cirkusen. Han hade fel.
Jag hittade ett paket på trappan adresserat till kvinnan
som står precis bakom dig.
Vem? Vem var det?
-Historierna! -Tryck in henne!
Fortsätt trycka!
Släpp inte ut henne!
Håll stängt!
Tryck!
-Stäng! -Stäng in henne!
Herregud.
-Är det därför du kallas Stolpskott? -Tyst, Spökstolle.
Okej, benhögen.
Vi glömde inte dig. Kom hit.
Nu går vi hem.
Vi kanske ska ta trappan.
SLUT …ELLER?
Mamma? Pappa?
Alex.
Du är hemma.
Herregud.
Det här är Lenore och Yasmin.
-Hej. -Hon kallas Yas.
FLICKA ÅTERFÖRENAS MED FÖRÄLDRAR EFTER TRE ÅR
Du skrämde mig.
-Hej, Spökstolle. -Hej, Stolpskott.
Mina föräldrar skjutsade mig.
-Är det din tredje historia? -Fjärde.
Då behöver du den här.
Herregud, Yas.
Kolla blommorna, mitt nästa projekt. UV-ljus på fotosyntetiska organismer.
-Tror du inte på lyckliga slut? -Jag börjar göra det.
Undertexter: Pauline Mengel