Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Doklady, prosím. Díky.
- Zdravím. Občanku, prosím. - Dobrý den.
Můžu vidět vaši občanku?
Poslouchejte! Olga Agüil Lópezová.
Vanessa Ropero Rodríguezová. Paqui Molina Lópezová. Čas na vaše návštěvy.
ČUS, BREJLOUNE. TO UŽ JE LET, CO?
SNAD SI MĚ PAMATUJEŠ. S MODROOČKEM O TOBĚ POŘÁD MLUVÍME.
Spolkla jsi bonbón? Vyplivni ho!
Vyplivni ho!
A je to. To bude dobrý, neboj. Už je po všem.
Hej, kluku! No tak! Dýchej, chlapče! Dýchej!
Vyděsil jsi mě k smrti! Co se stalo?
Nic.
- Asi se mi zatočila hlava. - Jsi celej?
Jo, nic mi není.
Tak pojď. Vstávej.
- To je ten týpek, co to s ním seklo. - Mrkejte.
- Co se stalo? Utopil ses? - To už odcházíš?
Pěkný kolo, Brejloune.
…španělská ústava.
Všechna kola jsou u vchodu do bazénu. Někdo to musel vidět.
Někdo si ho nejspíš spletl se svým, Ignacio.
- Zeptal jsem se. Nikdo nic neviděl. - Podle mě sis to vymyslel.
- Cristino! - Co? Za dobrý vysvědčení chce motorku.
Žádná motorka ani kola. Blíží se dovolená a bude drahá.
Budeš muset holt chodit pěšky.
Musíš být pořád ve střehu. Chvíli nejsi ostražitý, a hned tě okradou.
Kolegyni nedávno ukradli kabelku. V centru. Dost ji to změnilo.
Kdy už to skončí? Tady máš, zlato.
Začíná nová éra španělské historie.
- Tati. - Jo?
- Nedal bys mi kapesný? - Dal jsem ti ho předevčírem.
Už jsem ho utratil. Zítra jdeme s kamarádama na novej film.
Fajn, tady máš. Ale další ti dám až příští týden.
- Začínají nám docházet peníze. - Dík.
Pojď dál.
Hlavně klid.
EMMANUELLE – UŽ BRZY
- Říkal jsem ti, že sem nerad chodím. - Jdeme na to.
JESTLI SE ROZZLOBÍME, BUDEME ZLÍ
- Jeden lístek. - Film už začal.
To mi nevadí.
Neudělal to naschvál.
To teda udělal.
Jak se máš, Nachete? Kde jsi byl? Vůbec jsme tě neviděli.
- Dneska jsi nebyl plavat? - Je mokrej z minula.
- To je pot. - Vrať mi je.
- Jinak co? - Jinak bude zlej.
Pochybuju. Nachete je hodnej kluk.
Rád se směje. Že jo, Brejloune? Proto sleduješ tenhle film, ne?
- Vidělš? To bylo synchronizovaný. - Mrkej, Nachete…
Co se mnou máte za problém? Bývali jsme kámoši, Víctore.
- O čem to mluvíš? - Kámoši?
- Loni. - Než jsi sem přišel.
- Vážně? - Ne, já…
- Hej. - Vidíš? Je v klidu. Ty se hned bráníš.
- Hej! - Počkej!
- Už odcházíš? - Přijdeš o nejlepší části filmu.
Tohle je fakt boží biják. Sleduj.
Co se to tam děje?
Zmlaťte ho!
- Co to hergot vyvádíte? - Nic.
- Všichni ven. - Nic mu není.
- Vypadněte, sakra! - Oukej. Ježíši.
- Vypadněte. - Už jdeme.
- Můžete nám aspoň vrátit prachy. - Běžte domů.
- Utíká pryč! - Jen ať si klidně běží.
Nech ho, Víctore.
Kupte si dluhopisy…
Nacho.
…z Katalánské banky…
Hej.
…vynášejí 12 % a…
- Kde jsi byl? Už jsme po jídle. - V pohodě, nemám hlad.
…slevu na dani ve výši 26 000 peset.
O kolik se sníží daň za 100 000 peset? O 26 000.
- Co to s ním je? - Chová se fakt zvláštně.
Dluhopisy s úrokovou sazbou 12 % od Katalánské banky. Pro více informací
navštívíte naši pobočku. Neváhejte, je po nich velká poptávka.
Nacho!
- Pusť mě dovnitř! - Nech mě bejt!
Aspoň ztlum tu hudbu. Táta se naštve. Slyšíš mě?
To se s ním chceš pohádat?
Neřekla jsem, že to musíš vypnout. Tak si nehraj na oběť.
To mi nic neřekneš? No tak, Nacho, snažím se ti pomoct.
Tak si trhni.
Jeden pytlík chipsů.
Kam si jako myslíte, že jdete?
Zdravíčko, pane šéf. Jenom si chceme zahrát.
Hlavně žádný blbiny. Potížisty odsud vyhazuju. Jasný?
Jako facka. Dáte mi drobásky?
Ty Vesmírný vetřelci mě dostali.
- Co tenhle? - Je dobrej.
To vidím. Trávíš tady spoustu času, co, Brejloune?
Zkusíme jinou hru, tady si počkáme.
- Ne, chci hrát tuhle. - Panečku, Tere si stojí za svým.
Budeme tu jako pitomci čekat a pozorovat tohohle frajírka.
- Jestli chceš… - Vidíš? Je to skutečnej džentlmen.
Bezvadný.
- Chodíš sem často, ne? - Čas od času.
- Bejvá tady někdy plno? Je to tady mrtvý. - Ještě je brzo.
Ale pozdějc tady bude nával. Tlustoprd se má dobře.
Celej den dělá hovno a vydělává majlant.
Tere.
Pokračuj za mě.
- Ty je znáš? - Já? Ne.
- Ne? O čem jste mluvili? - O ničem. Chtěla hrát, ale hrál jsem já.
Nemám rád, když sem chodí takovýhle lidi. Nakonec vždycky způsobí potíže.
- Co budeš dělat teď? - Já? Půjdu domů. Už nemám mince.
Ustup.
- Ale pomůžeš mi se zavíračkou. - Tak jo.
Hraj si dál.
ARKÁDOVÉ HRY VILARÓ
…do Antonova domu. Mám salát.
Přijdeš zítra?
- Jo. - Dobře. Tak se zatím měj.
Co čeká Iru von Füstenbergovou? Nějaké filmy?
Jo, točila jsem v Brazílii a Paraguayi. Teď budu psát dvě knihy.
Jedna je o ženách z celého světa. To mě moc zajímá. A… No, já…
…samozřejmě je to i rutina…
- Už to přeháníš. Víš, kolik je hodin? - Máme ještě majonézu?
Aspoň mi zavolej, že dorazíš pozdě. Abych se nebála.
- Došly mi mince. - Tady máš.
- Mám práci. - Jakou práci?
- Pomáhám se zavíračkou arkádových her. - To je práce?
- Můžu denně hrát deset her zdarma. - Platí ti?
Můžu tam hrát zdarma. Pomáhám zavírat. Proto jdu pozdě.
- Dobrotivý Bože… - Nacho, blbější už bejt nemůžeš. Ach jo.
Vložky Devor-Olor…
Iro, co byste vytkla společenské třídě, do které patříte?
Lepší něco než nic. Aspoň neutrácí peníze.
Nevím, co na to říct. Herna?
Myšlenky tohoto světa…
Je to rozbitý.
Počkej.
- Co se děje? - Hra vzadu se zasekla.
Dají tam mince, ale nedostanou míčky.
Co s tím udělali?
Tady, mrkni na to.
Jak to jde, pane šéf?
- Špatná mince. - A? Já tam dal tu správnou.
Podívej na Brejlouna, jak to tady řídí. Za měsíc převzal tlustoprdovi práci.
Jo, kamaráde, dobrá práce. Jen tak dál.
- Doprava. Ne tak moc. Ne. - Do prdele!
Neumíš s tím pořádně hýbat, Modroočko.
- Jseš v tom fakt příšernej. - Ticho, Tere.
- Nevíš, jak hrát. - Dělej!
- Hej, dej mi drobný. - No tak!
Nemám, musíš do kanclu.
Kruci! Tahle zasraná hra.
Modroočko.
Tak zůstaneš tady?
Jo, zůstanu. Jseš fakt blbec.
Pojď sem.
Kup mi hru.
Každej máme jeden život.
- Co to bylo za chlápka? - Kdo?
- Na těch schodech. - Dealer. Prodává trávu. Víš, co to je?
Samozřejmě.
Ale nikdy jsi ji nekouřil. Kruci. Teď ty.
Jestli to chceš zkusit, přijď do Baru U Fontány ve vykřičený čtvrti.
- Ve vykřičený čtvrti? - Jo.
Na náměstí tam kouříme brka. Nikdo nás neotravuje.
Klidně se tam stav.
Teď ty.
- Tak dorazíš? - Jo, možná.
Brejloune, jsem sexy, co?
Pojď.
Mnohem lepší.
- Co to děláš? - Co myslíš?
Klidně toho nechám.
Ale myslím, že to nechceš.
- Co když to ta holka řekne panu Tomàsovi? - Tak to abychom si pospíšili.
Pokračuj.
Už?
Tak zejtra v Baru u Fontány?
Ahojky. Jseš takovej krasavec. Pojď se mnou.
- Čau, Pepe. - Čau.
Jak se máš?
- Hádejte, co je novýho. - Co?
- Nechoď. Pojď sem. - …kanystr na plyn.
- Co tady děláš? - Podívej se na mě.
Proč jseš tady úplně samotinkej? Pojď za maminkou. Kam jdeš, brouku?
Čus, krasavče!
Ahoj, kočičáku.
BAR U FONTÁNY
Hej, ty. Pojď sem na chvilku.
No tak, nekoušu.
To je vono.
- Dej mi cigaretu. - Nekouřím.
To určitě. Nebuď hovado. Chci jenom cígo.
- Žádný nemám. - Vážně? Mám tě prohledat? Jseš idiot.
Nech ho bejt, Číňane. Je to kamarád, oukej?
To je tvůj kamarád?
Číňana klidně ignoruj. Je neškodnej. Podívej, kdo dorazil.
- Ahoj, Brejloune. - Pojďme se napít. Všechny ti představím.
- Slyšeli jste o smrti Jana Pavla I.? - To je mi u řiti.
Je to fakt něco. Odkráglovali ho. Jak dlouho byl papež? Měsíc?
- To se ptáš mě? - Jo.
Určitě jsou to samí podvodníci.
Budu mu to muset říct na rovinu.
Myslím to vážně. Tohle není správný.
- Máti to fakt vzalo. - Tak co s tím udělají?
Schovají se dovnitř, dokud nezvolí novýho.
To jen aby nikdo neviděl, jak kouří travku. Proto ten kouř.
Sakra, tak to by měli zvolit mě. Sledujte.
Bílej kouř.
To jako vážně?
- Vtipálku. - Dej si.
- Něco novýho, Guille? - Nic moc.
- Co to máš s ksichtem, vole? - Zdřímnul jsem si. Bylo to kurva boží.
- Fakt si žiješ. - Kdo je to?
- Tohle je Brejloun. - Ten z tý herny, co?
Jsem Nacho.
Není ten tlusťoch jeden ze tvejch nejlepších kamarádů?
- Čas od času mu pomáhám. - Nejseš tam každej den?
Jo, pomáhám mu se zavíračkou.
Jasný. Je tak tlustej, že neuzvedne pytle s prachama.
- Určitě na tom pěkně rejžuje. - Nevím. Peníze si počítá sám. Já ne…
Ale chodíš s ním do banky? Ne?
Ne, vozí je tam sám na svým mopedu.
- Nedívej se na to. Potáhni. - Šlukni si.
- No tak, neboj se. - Do toho.
- Dej to sem. - Ten chudák se ještě poblije.
- Ahoj, lidi. - Tady máte.
- Chytrej chlap. - Na zdraví.
- Na zdraví.
Jseš bledej jako stěna.
Asi moc trávy.
- Snad se nepobleješ. - Ne.
- Říkal jsem si… - Co?
- Chtějí vykrást tu hernu? - Proč si to myslíš?
- Měli spoustu otázek. - Kdo myslíš?
Ten týpek v modrým triku.
…zaplatit za někoho…
- Guille. - Jo. A ostatní taky.
Protože jsou zvědaví a chtějí všechno vědět.
- Jasně. - To mi nevěříš?
Myslíš, že proto jsi tady?
- To jako myslíš vážně? - Asi už půjdu.
- Tak si běž. Padej domů, krucinál. - Potřebuju na vzduch. Není mi dobře.
- Mám jít taky? - V pohodě. Půjdu sám.
Když jsem poprvý měl marjánku, taky jsem zvracel. Zvykneš si.
Už je mi líp.
Tere říkala, že se něco děje.
Nevím, co ti řekla?
Guille je fakt kretén. Nevím, proč se tě na to ptal.
Proč ti vůbec záleží na tom, jestli tu hernu vykrademe?
- Nechci s tím mít nic společnýho. - Samozřejmě že ne. Je to naše věc.
- Nechci, aby kvůli mně… - Řekl jsi nám jenom o tom mopedu.
- Nedal jsi nám přece kombinaci k sejfu. - Hlavně mu neubližte.
- Copak je to tvůj kámoš? - Je milej. Mám ho rád.
Máš ho rád.
Tak to je pak úplně jiná věc. Jestli chceš, necháme ho na pokoji.
- Fakt? - Odteď je ten tlustoprd nedotknutelnej.
Ale jedna věc. Mám to u tebe, Brejloune.
…z Vatikánu a nerozuměl složitostem římské kurie.
Nikdo nečekal, že se Jan Pavel I. stane papežem.
Dnes ráno byl na Sixtinskou kapli připevněn komín.
V této kapli volí konkláve nového papeže.
Upevnění tohoto komína na bílý kouř znamená začátek příprav…
- Tohle není k smíchu, Nacho. - Bože můj, podívejte na něj.
- Sklapni. - Co se děje?
- Podívejte se na něj. - Jsem hezčí než ty.
- Neurážej svou sestru. - To ona uráží mě.
Má pravdu. Nevypadáš moc dobře. Určitě jsi v pořádku?
Víc než kdykoli jindy. To nevidíte, že je zhulenej?
- Zhulenej? Ty kouříš? - Nech mě.
Nacho, takhle se svou matkou nemluv.
- Kam jdeš? - K sobě.
To ne. Napřed to dojez.
Aspoň dva jointy, co?
Nacho! A ty buď zticha.
Co myslela těmi jointy?
To jako kouříš jointy? Co?
Takový teď jsi? Kouříš a chlastáš? To vysvětluje tvoje chování.
Jdi do prdele.
Cože jsi mi to řekl?
Nacho, pojď sem. Okamžitě! Povídám, abys nikam neodcházel. Nacho!
Kolik bylo tobě, když jsi začal kouřit? 14? 15? Mně je 17.
Ještě jednou mi to řekneš a rozbiju ti hubu.
- Tak zítra. - Ahoj.
- Na tak malou motorku je fakt tlustej. - Netuším, jak ho to vůbec unese.
Měl jsi vidět Guilleho. Je takovej dement. Chtěl toho tlustoprda okrást.
Modroočko ho díkybohu zastavil. Nebejt jeho, tlustoprd by na tom byl dost zle.
- A tebe taky. - A ty jsi o tom vůbec nic nevěděla?
- Věděla. Ale ne to, že ti na tom sejde. - Sejde.
Proto jsem ti přišla říct, že si vůbec nemusíš dělat starosti.
- Už se s náma nechceš vídat? - Nejsem si jistej.
To je škoda. Všichni jsme si tě oblíbili.
A… Co ty? Byla bys…
- Byla bys smutná, kdybych už nedorazil? - Co myslíš?
Tak zase někdy, Brejloune. Měj se.
- Tere. - Co?
- Vidíme se zítra. - Super.
BAR U FONTÁNY
Hele.
Mrkejte, kdo právě dorazil.
- Probuď se, ospalče. - Jak to myslíš?
- Podívejte, jak se Brejloun vyfiknul. - A jaký má hezký oči.
- Čau, krasavče. - A máš to, hňupe!
- Ach jo! - Krucinál! To je holt moje klika.
- Klika? Prostě neumíš hrát. - Polib mi.
Kdykoli hraju s Realem Madrid, jsem mimo.
- Ty a Brejloun? - Fajn.
- A já hraju s tebou, bezva. - Guille, pojď. S tím amatérem nehraju.
- Nikdo tě nechce, Číňane. - Sakra, Guille, prosím tě.
- Rozdrtíme je, ne? - Připravený?
- Žádný protáčení. To bude rychlý. - Už to tam hoď.
- Ukaž nám, jak na to. - No tak, Tere.
Do toho.
- A do háje! Kdo je tady teď amatér, co? - Sklapni a přestaň mi chlastat pivo.
- Hoď tam ten míček. - Hrajem.
Do toho, hergot. To je vono.
To je vono. Sakra.
- Probuď se, Guille. Proboha živýho. - Máme je.
Nedáte góla, co?
No ty brďo, z Brejlouna se vyklubal talent.
- Určitě mluví i katalánsky. - Samozřejmě.
Já ne. A Guille sotva mluví španělsky.
- No tak, Guille. Ježíši. - Jo!
- To ještě vyrovnáme. - Příště hraju s tebou. Je hroznej.
- Proč ho nevezmeme s sebou? - Koho? Jeho?
Jo, určitě bude užitečnej. Co ty na to, Tere?
- Klidně, ale odmítne to. - Tak se ho zeptáme. Každopádně…
mám u něj laskavost.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Je Pau doma? - Pau? Tady žádná Pau nebydlí.
- Já myslel, že bydlí tady. Moje chyba. - Kolik jí je?
- Asi jako nám. - Pak nebydlí ani vedle.
- Mají starší děti. - Pardon, že jsme vás obtěžovali.
- Díky. - Nashle.
- Jakej jsem byl? - Úžasnej, ale nemusíš mi drtit ruku.
- Promiň. - To nic. Ta bába nás určitě pozoruje.
Vidíš? To nebylo tak těžký.
Kromě toho jsme dobrej pár. Že jo?
- Zkusíme to? - Jdeme.
Tamhle.
- Je to na rohu, snadnej přístup. Hračka. - Určitě není nikdo doma?
- Není. Ani sousedi. - Tak to abychom popojeli, Tlouštíku.
Pojď blíž.
- Takhle blízko? - Trochu blíž, nekousnu tě.
Chytni mě za prdelku.
Nedívej se okolo. Soustřeď se.
Prima. Už ti to začíná jít.
- Co když sem někdo přijde? - Pak mi strčíš jazyk do krku.
Lidi pak přejdou přes ulici.
Safriš, Brejloune. Ideální čas na erekci.
- Pospěš si, do psí řiti! - No jo furt.
- Trvá jim to věčnost. - Copak někam pospícháš?
Bacha!
Falešnej poplach.
- Otevřete kufr, kurva! - Uhni.
Jsem z japonskýho ostrova,
vykouřil jsem čtyři jointy, co mi moje holka dala…
- Tohle našel Tlouštík pod kalhotkama. - Ukaž.
- Co to je? Zlato? - Ryzí zlato.
- Co se děje? - Hádej.
- Je mužskej. - Líbí se mi.
- Je tam napsáno „P.M.“. - Jo, „Pro Mě.“
- Jdi na ně! - To je ale frajer!
To je vono!
- Jseš hvězda večera! - Jseš tak sexy!
Vidíš, jak Švihák tancuje? Je úžasnej.
- Tady. - Pití už mám.
To je jenom led. Vezmi si tohle.
Tohle je tak zkurveně libový!
Jak si užívá tu pozornost!
- Klid! Vy špinavý zvířata! - Neboj, mám pusu i pro tebe.
Nech toho, tohle není bordel.
- Mám žlutý. - To je pro starý babky. Co něco dobrýho?
Jsou na frndu, ale sjedeš se s nima.
Posrala ses? Dej je zpátky. To nemáš žádnej Rohypnol?
Mám, ale to je o něčem jiným. Ten stojí pěkný prachy.
Neboj se, kotě. Mám hodně prachů.
- To si ze mě děláš prdel. - Tolik to stojí.
To jsi spadla z višně, Merche?
Dej si bacha, kolik si vezmeš. Ať nemáš v hlavě úplně vymleto.
- Díky, kotě. - Zmiz odsud.
- Mrkej na ty dvě. - Na koho?
Tamhle. Ta zrzka a brunetka.
- Pokecáme s nima. - Na to ti seru.
- Proč? - Protože nechci.
Ale já jo. Rozptýlíš tu zrzku a já svedu tu brunetku.
- Tady máš, Drákulo. - Děkan, kámo.
- Tohle je pro tebe. - K čemu to je?
Aby ses bavil jako ještě nikdy v životě, vole.
Hej, tak se na to nedívej. Je to jenom lék, ne droga. Neublíží ti to.
Jdem na to?
Tak jdeš, nebo ne? Tak si polib.
Nedívej se na ni tak. Ještě se ti okouká.
- Co to je za typana? - Netuším. Neznám ho.
Nikdy jsem ho neviděl.
Copak nechodí s Modroočkem?
Na to by ti měla odpovědět ona.
Nacho, vstávej. Jsou dvě odpoledne. Včera večer jsi nás všechny vyděsil.
- Co se stalo? - Sestra tě našla na schodech.
Táta je vzteky bez sebe. Tak dělej, vstávej. Umyj se. Za chvíli bude oběd.
Dobrotivý Bože, to je smrad. Mám to vyprat, nebo vyhodit?
Nech to bejt!
To si to vypereš sám, jo?
Ve většině Španělska bude svítit slunce. V některých oblastech bude zataženo.
Nepříznivé počasí na jihovýchodě země pokračuje, ale očekává se, že se zmírní.
Slabá oblačnost ovlivní…
No to jsou k nám hosti.
- Tak jdeme na to? - Jo, prosím.
- Potřebujeme chechtáky. - Z Gironský banky.
- Na náměstí. - Tak jo.
- Kdo šlohne auto? - S drátama to umím nejlíp já.
- Fajn, uděláme to jako vždycky. Ty… - No já zírám!
- Hej, chlape! Jak se vede? - Co hlava?
- Už je to lepší, ale ráno… - Vběhnul jsi do repráků.
- Ty kráso, nic si nepamatuju. - Byl jsi na šrot. Málem tě vykopli.
Pamatujete, jak skočil na toho chlápka? Nebejt Modroočka, vymlátil by z tebe duši.
- Od toho jsou kámoši. - Takže zejtřek platí?
- Jo. Záleží na zbytku. - Jdu do toho.
- Já ne. - Jseš posera. Obzvlášť když máš prašule.
- To neřeš, s Tere nás bude dost. - Tere nedorazí.
- Kde je? - Nemůžeme na ni spoléhat.
Pak to rušíme. Co Lina?
Moji holku do toho nezatahuj. Vyděsí se a neudělá to.
Co přesně potřebujete?
GIRONSKÁ BANKA
TELEFON
- Ahoj, broučku. - Tak co? Dali ti tu půjčku?
- Jo. - Vážně? Skutečně?
- Promiňte. - Ano?
- Hledám tuhle adresu. - Dobře.
- Je to někde tady? - Ano. Musíte tamtou ulicí doprava.
- Právě jsem odtamtud přišel. - Nemyslím tu první ulici.
- Myslíte tamtu? - Tu druhou po pravé straně. Vidíš ji?
Hej!
- Ty zmrde! - Do píči! Krucifix!
- Je zraněný! - Jste v pořádku?
To mě poser, tady je tolik prachů. Dokonce měl i dolary.
- Tohle oslavíme, Brejloune. - To si piš.
Jsem do tebe blázen. Jenom nevím, jak tě mám pozvat ven.
- Brejloun je tak chytrej. - Zamlouvám si tu holku z Logroña.
- Dobrej večír, dámy a pánové. - Dobrý večer.
Jeden rum s kolou, anděli. Je to tady pěkný, co?
Ahoj, kotě, jakej máš večer?
Můžu dostat drink?
- Ahoj. - Jak se máš?
- Skvěle. - Jak je, Colette?
Hlavně klid, Modroočko. Moc dobře tě znám.
Pořádně si to tady užijem.
- Ahoj. - Zapomněls na mě?
- Ne. Jak je? - Dobře. Přišel jsi za mnou?
Tohle bude bomba. Sem chodíme, když máme dobrej úlovek. Zatím ahoj.
Brejloune. Pojď sem, chci ti představit kamarádku.
Jen pojď, frájo.
- Čau, krasavče. Jak se jmenuješ? - Nacho.
Jsem Francesca.
Známá jako Paqui. Tohle je Brejloun. Vyprávěl jsem ti o něm.
Jseš vážně fešák.
- Řekni jí něco hezkýho. Je sexy. - Modroočko.
- Když se holky dotkneš, platíš. - To je na tomhle místě dobrý.
Všechno je jasný. Vidíš? Teď jí dám 5 000 peset.
Tak si s ní jdi užít tak jako ještě nikdy.
Kdo? Já?
- Jo, ty. - Ne…
- Jenom jdi, zasloužíš si to. - Ale já nechci…
Ty vole, to je Modroočko.
Dej mi něco, dělej.
- Potřebuju peníze na šlapku. - To ty jseš šlapka.
- Mám ti umejt ptáka? - Ne, to je dobrý, díky.
Hlavně klid. Nemáme kam spěchat.
- Já jenom… - Jo, já vím.
Co víš?
Modroočko mi říkal…
že se pořád tak trochu stydíš. Ale to vůbec nevadí. Pojď blíž.
- Co se děje? - Já nevím.
- Nelíbím se ti? - O to nejde.
- Nelíbí se ti moje kozičky? - Líbí…
V Americe do nich dávají něco, aby byly větší.
- Fakt? - Vždycky jsem chtěla obří kozy.
- Ale podle lidí jsou hezký. - Jo, to jsou.
- Líbí se ti? - Jo, jsou pěkný.
A co teď? Je to lepší?
Klidně je cucej, jestli chceš.
- Asi už půjdu. - Ale jdi, to jako fakt?
- Jo. - Ale no tak…
Počkej, vím, že je to na začátku děsivý, ale pak…
Myslím to vážně. Jsi krásná. Tady máš.
Ale to není vůbec…
- Nikomu to neříkej, jo? - Neboj, neřeknu.
Do prdele.
- Co? - Ještě nemůžeš odejít.
Vidíš to světlo? Jsou tady poldové.
- Dorazili hodní hoši. - Za ještě hodnější slečnou.
- Jak se máš, zlato? - Nudím se.
- Jo. Dneska je tady trochu mrtvo, co? - Kdo je tenhle krasavec?
Cuenca, zástupce inspektora. Colette, nejzábavnější holka v Gironě.
Když to říkáš…
- Těší mě. Jseš tady novej? - Není to očividný? Je to nováček.
Je to jeho první úkol. Proto jsme ho vzali sem, aby přišel o panictví.
To se tady dá snadno zařídit.
- Ne. - Jak to myslíš?
- Někdy příště. - Jak chceš.
- Tak co si dáte? Ty rum s kolou, viď? - Dej mi málo.
Myslíš málo koly.
- Zná mě. - Skotskou, Alfonso?
- Prosím tě. - A co ty, brouku?
- Taky skotskou. - Dej mu nějakou kvalitní. Právě dorazil.
Čurák zasranej.
Jejich šéf je ten nejhorší. Jednou jsem s ním musela něco dělat. Bylo to hnusný.
- Je to úchyl. - A na oplátku vás nechá na pokoji?
Zobou šéfový z ruky. Nejrušnějc je tady o víkendu, to sem ani nepáchnou.
- Takže tady zkejsneme. - Jo.
Dej si to tam. Výborně. Díky, Colette.
Ne, díky. Už nechci.
To je na malejch městech dobrý.
Když chce nějakej zlodějíček prodat něco ukradenýho, musí do týhle čtvrti.
Takže nemá na výběr. Musíš tuhle vykřičenou čtvrť znát jako svoje boty.
Tady je pro nás nejnebezpečnější leda tak cirhóza jater a kapavka.
- Zavři oči. - Co plánuješ?
Nic, věř mi. Zavři oči. Teď si představ holku, která se ti líbí.
Určitě se ti nějaká líbí. Nemáš přítelkyni, že ne?
Ještě ne.
Oukej. Ale určitě se ti líbí nějaká spolužačka nebo sousedka.
- Jo, jedna holka se mi líbí. - Fajn, tak si ji představuj.
Vidíš ji?
- Jo. - A co dělá?
- Tancuje. - Tancuje.
Podívá se na tebe.
Usměje se.
Jdeš za ní.
Přibližuješ se. Už jsi skoro u ní.
Lehce se o ni otřeš.
A pak… zničehonic…
Dej mi to.
- Co se děje? Nebaví tě tancovat? - Neumím to.
Neumíš ani ubalit brko, a stejně hulíš.
- Slyšela jsem, že děláš i jiný věci. - Co ses doslechla?
To ti mám mazat med okolo huby? Víš, co myslím.
- Získali jste hodně peněz? - Měl naditou šrajtofli.
Kdo by to byl řekl? Chováš se jako takovej hodnej chlapeček.
- Nejsem chlapeček. - Jo, to vím.
Teď už jsi muž. Viď, Brejloune?
Škoda.
Co?
Chtěla jsem, abys o to přišel se mnou. A ne s nějakou šlapkou.
- Kdo ti to řekl? - Číňan.
- Posranej Číňan. - Lina je nasraná.
- Tlouštík si tejden nezašuká. - A co Modroočko?
- Neměl by bejt tak hloupej. - Jseš naštvaná?
Ne, nejsem. Ale nelíbí se mi to.
- Ta věc s tou šlapkou. - Taky si děláš, co chceš.
- To není totéž. - To jsi neojela toho s tím knírkem?
Ojela. A co má bejt? Jedna věc je ojet koho chceš.
Úplně jiná je nechat se ojet někým kvůli penězům.
- Modroočko, máš něco? - Nic, jsem švorc. Máš nějaký love?
Ta babizna mi to nedá na dluh. Lakomá mrcha. Kurva.
A to jsem jí dal tolik za ty čtyři pilulky. Ale ta čarodějka mi nepokazí noc.
- Guille, běž si pro věci. Kde je Tere? - Venku.
Výborně. Chceš sehnat nějaký drogy? Tak pojď s náma.
Tady máte.
Sundej si bundu, Guille.
- To ani omylem, vole. - Dělej.
- Díky. - Nemáte za co.
- Zdravím. - Dobrý večer.
- Máte čípky? - Ty glycerinové?
Jo, přesně ty.
Sklapni. Poděláš to.
- Tady. To bude 45 peset, prosím. - Díky.
Co vám je? Děje se něco? Dýchejte.
- Nemůžu. - Praskla jí voda.
Nemůžu dýchat.
- Dýchejte. - Klid.
- Zhluboka dýchejte. - To nejde!
Zavolám sanitku.
A jdeme hezky dovnitř. Rychle, sakra.
Je tak rozkošnej. Je ti podobnej.
Začíná rodit!
Ukradli Prolintan, Adderall, Rohypnol, Valium, Preludin…
- Zjevně měli nákupní seznam. - Jo.
Taky sebrali všechny peníze z pokladny. 5 000 peset.
- Auto bylo tamhle. - Vlezli do něj a zmizeli.
- Takže byli tři. Popište nám je. - Jo, jeden měl jizvu přímo tady…
- Další dlouhé hnědé vlasy. - Jizvu…
HISTORICKÁ LÉKÁRNA
GIRONA
- Osm lékáren za 20 dní. - Vždycky ukradnou pilulky.
Především amfetaminy. A peníze z pokladny.
A v Barceloně taky. Rabovat lékárny teď letí, co? Je to jako epidemie.
Modus operandi zůstává stejný. Holce praskne voda, čímž rozptýlí prodavače.
- Chlapi se vkradou dozadu. - Ještě je tu ten kluk.
- Ten taky. - Jakej kluk?
- Jo, dělá s nima… - Kluk, co hovoří katalánsky.
Odvede pozornost prodavačů a hlídá. Ostatní to tam mezitím vykradou.
- Ne, popisy se neshodují. - Ne ve všech případech.
U vloupaček se můžou střídat. Až na tu těhotnou a toho kluka.
- Co tím chceš říct? Že je to gang? - Myslím, že musí být. Vy snad ne?
- Já nevím. Gangy jsme tady nikdy neměli. - Až doteď.
Námořnický tanec…
- Kdo je ten Busquets? - Oriol Busquets. Můj spolužák ze školy.
Neznám ho. Nikdy jsi ho nepřivedl domů.
Jak bys mohla? Nikdy jsem domů nikoho nepřivedl.
- Pro ně jsme náplava. - Hej. To neříkej. Tvůj táta je úředník.
- Žijeme tu už roky. - Jo. Jak myslíš.
Tu pozvánku neodmítnu. Je moje první.
Tady máš.
Jeho máma mohla aspoň zavolat. Čemu se to jako směješ?
- V tomhle věku už nepotřebujeme povolení. - Jo, ale lidi mají plány.
- Za tři dny jedeme na dovolenou. Když… - Já tam s váma nejedu.
- Jak to myslíš? - Proč bych měl? Táta se mnou nemluví.
A co budeš dělat, až se vrátíš? To budeš bydlet se sestrou?
- To budu radši sám. - Ani omylem. Pokud nepojedeš, budeš s ní.
- A uděláš, co ti řekne. - Oukej, mami.
Neboj se. Tohle bude pro všechny lepší.
To není možný. To mě poser.
- Hele, kdo to je. Pohřešovaná osoba. - Máš pravdu. Kde jsi byl?
- Tak různě. - Co ta taška?
Copak to nevidíš? Jde posilovat do fitka.
No ale teď… Hele, koukej se hodit do klidu, jasný? Klid.
- Kdo to je? - To troubí na nás?
- Ne, na mě. - Copak ty je znáš?
Tak trochu. Víš, kdo to je?
- Co ti to udělal, vole? - Pusť mě. Nech mě bejt.
- Jsou pomalí. - Ježíši, Guille. Klídek. Jsme na pláži.
- Uvidíš, přinesou peníze. - Jo…
- Podívej, jsou tady. - To je ale partička krasavců.
- Jak se vede? - Jak to šlo?
Prodali jsme tři krabice Angličankám.
Angličankám? Copak tys jim rozuměl, ty šašku?
Použil jsem znakovou řeč. Stačí se jenom snažit.
- Tohle je velký prd. - Není. Lidi tady jsou jiný. Relaxujou.
- Mrkejte na tenhle hašiš. - Je skvělej. Takovej jste nikdy neměli.
Do hajzlu, vy jste kokoti. Přijeli jsme sem prodávat a vy si koupíte hašiš,
- Kolik jste zacálovali? - Dva tácy.
2 000 peset… Přijdeme tady o prachy. Kdybys mě aspoň jednou poslechnul…
- Je to nebezpečný. - Co je nebezpečný?
Dovnitř a ven. Banky tady mají fůru peněz. Odvezeme je cikánovi a dá nám zbraně.
Už mě unavuje, jak nás podvádí. Do toho nejdu.
Vidíš ty kočičky? Ukážeme těmhle mamlasům, jak na to.
- Nevypadají, že berou drogy. - To ty taky ne.
Tak tohle bude dobrý.
- Ubal špeka, zjistíme to. - Udělej to ty. Je to…
Čus, kotě. Nemáš zapík?
- Bonjour. - Odkud jsi?
- Francouzky. - Rozumíš jim?
- Jen trochu díky katalánštině. - Francouzky… Byl jsem ve Francii.
- Ve městě za hranicema. Jak se jmenuje? - Perpignan.
- Pomoz mi, kámo. Nerozumím jim. - Já taky ne.
Mrkejte na něj, ten je ukecanej.
Jsou sexy, co?
Jo, ale sotva mluví španělsky. Jak se s nima domluví?
- Je úplně u nich. - Modroočko je ve svým živlu.
- Co to kurva dělá? - Chce jim podstrčit prášky.
Modroočko by jim spíš radši strčil něco někam jinam.
Jsou to studentky.
- Chtějí vědět, co děláme. - Jsme zloději.
- Jak to říct francouzsky? - Jak to mám vědět?
Vysvětlím ti to, prdelko.
Vykrádáme lékárny.
- Je to dobrý, ne? - Vypadá to kvalitně.
- Za dva tácy super. - Tlouštíku. Co tady sakra děláme?
- Chci do Girony. - Je to tady.
- Uvidíme, co se stane. - Co by se mělo stát? Nic.
- Ty jseš teda podpantoflák. - Už jsou zpátky.
Dobrý zprávy, lidi. Večer bude plážová párty a budou tam turisti.
Tak se mi to líbí!
No tak, Guille. Úsměv, do prdele. Prodáme spoustu prášků.
Říkal jsem to. Je to tady samej hipík. Prášky prodáme raz dva.
Hej.
Jeden pro tebe. Jeden pro Linu. Ať si to pořádně užijete.
Nechceš prášky?
Hej.
- Co je? - Někoho ti představím.
Teď ne, vole.
Jo, teď. Řekl jsem jí o pilulkách, ale rozumím velký prd.
- Máte drogy? - Jo, máme.
- Pilulky? - Jo, pilulky.
- Chceme je všechny koupit. - Oukej.
Kde je ta Francouzka? Sbalil jsi ji?
Dotýkali jsme se a tak, ale nic víc.
- Nic víc? - Tohle je bezvadný, lidi!
- Co se stalo? - Koupí všechny pilulky.
- Tyhle dva? - Zejtra jedou do Německa. Chtějí všechno.
- Mají peníze? - Nemají pesety, ale marky.
- Jakou mají hodnotu? - Větší než pesety.
Ale musíme jet s nima. Do kempu pár kiláků daleko.
- Jsou boháči, a táboří? - Jo, kámo.
Takhle žijou, ale jsou bohatý jako kráva.
- Řeknu to Modroočkovi. - Ne, má práci.
Jestli ho uvidíš, vyřiď mu, že jsme s nima odjeli.
- Jedeš taky. - Ne.
- Jak s nima máme mluvit? - Je to dohodnutý. Jen ať si užije s Tere.
- Polib mi! - Hej! Nebuď naštvanej! To dopadne blbě.
Tere.
- Kde jsou ostatní? - Guille zařizuje obchod. Ostatní nevím.
- Kde je Modroočko? - S nima nejel.
- Možná je s tou Francouzkou. - O tom pochybuju. Pojďme ho najít.
- Nevíte, kde je Modroočko? - Nemám nejmenší šajnu, ty jo.
Můžeme na něj počkat u aut, jestli chceš. Ale tady je to mnohem hezčí.
Ne, chodíme v kruzích. Seru na něj. Objeví se.
Navíc máš pravdu.
- Je to tady moc pěkný. - To myslíš vážně?
Tohle mi fakt prospěje. A tobě taky!
Počkej na mě!
- Ledový, co? - „Ledový, co?“
- To snad ne! - Co?
Můj náramek.
- Ztratila jsi ho? - Spadl mi.
- Tady? - Jo, právě teď.
Našel jsi ho.
Hele, Brejloune.
- Co? - Ještě jsme si to spolu nerozdali, viď?
- Jseš nervózní? - Trochu.
Jestli zjistíme, že jsou švorc, budu nehorázně nasranej.
- Neboj, vole. - Myslím, že chtěli jenom svézt.
- Co to děláš? - Nedojedeme tam, už nemáme benzín.
BENZÍNKA
BENZÍN
Dobrej večer.
- Za 2000 peset. - Dobře.
- Tady máte. - Díky.
Hezkej večer.
- Naval to sem, ty kokote! - Neubližuj mi!
- Naval to sem, ty debile! Ani se nehni! - Jo, ani se nehnu. Udělám, co chceš.
Do píči! Co jsi to udělal?
Vy zasraný zmrdi! Parchanti! Čuráci!
- Koupil jsem to! - Co jsi to udělal, Guille?
Kurva!
Koupil jsem to, ty vole!
- Držte hubu, do psí řiti! - Do prdele!
Měl jsem tomu hovadu podříznout krk, kurva!
Zavři klapačku, ty kurvo!
Pusťte mě ven!
Hej! Vypadne ven! Chyť ji, do kelu!
Vždyť vypadne ven, kurva!
- Krucifix! - Do hajzlu!
Odneste ho.
Podívej tamhle.
Hlavně opatrně.
Opatrně.
- To jsou ty prášky? - Jsou tamhle.
- Nebyli v autě čtyři lidi? - Pojďte se mnou.
Ten nám už neuteče.
Dobré odpoledne.
- Dvě piva, prosím. - Vlastně jenom jedno.
Ne. S tím klukem se tady nikdo nekamarádil.
- Jseš si jistej? - Jo, do hajzlu. Schovávají se.
Proto ani nedorazili na pohřeb. Na chvíli se někam stáhnou.
A ten chlap v nemocnici? Mluvil jsi s doktorem?
Je na tom vážně zle. Bude nám k ničemu.
Kolik vám dlužíme?
Díky.
- Tenhle úkol jsi nechtěl, co? - Ne. Chtěl jsem do Barcelony.
Zdravíčko, děvčata.
Je jasný, že se ti tohle zrovna… Věř mi, nebo ne, mně ze začátku taky ne.
- Pak jsem si to tady oblíbil. - Oženil ses?
Jo. Když je chytíme, budeš mít snadnej život.
- Za rok budeš u chrámu Sagrada Familia. - Pochybuju, že tady najdeme stopu.
Počkej. Dneska je možná náš šťastnej den.
Vidíš ho? Je to žvanil. Zná všechny. Uvidíš. Jdeme.
- Hej, Číňane! - Kdo? Já?
- Nebuď debil. Viděl jsi mě. - Nic jsem neudělal.
Já vím, jseš učiněnej svatoušek. Teď mě poslouchej.
- Neměl bys truchlit nebo tak něco? - Já? A proč?
Nebyli jste dobrý kamarádi s tím chlápkem, co zemřel?
- S Guillem? - Jo, s ním.
Neřekl bych, že jsme si byli zrovna blízký.
Tak jako tak přijmi moji soustrast.
Nebyl Guille zapletenej do těch nesmyslů s lékárnama?
- S jakejma lékárnama? - Ježíši, Číňane. Doslova si o to říkáš.
- Říkám ti pravdu. Nic o tom nevím. - Chceš další facku?
Přísahám na svůj život, že nelžu. Nemám nejmenší tušení. Spletl ses.
- Vyprázdni si kapsy. Dělej. - Nic u sebe nemám.
Číňane, nepokoušej moji trpělivost, jinak tě praštím.
Co to s tebou je? Nemůžeme tady jen tak stát. Čeká na tebe Tibidabo.
Co to je za krámy? Kde máš zbytek? Dělej!
- Co tím myslíš? - Ruce na zeď, zmrde.
- Ježíši. Přísahám, že… - Zavři hubu!
Tak se podíváme. Hele, co to tady máme? Tohle nemáš na léčbu rýmy.
- To není moje. - Jak to myslíš, ty sráči?
Co tím jako naznačuješ? Vidíš to taky? Co s ním uděláme?
- Vezmeme ho na okrsek. - Přesně tak. Vezmeme ho na okrsek.
Můžeš si za to sám, Číňane. Jseš fakt kokot.
Na tý fotce mu to sluší.
- Byl to ošklivej parchant. - A taky měl strašně výbušnou povahu.
Seru na to.
- Není tu nic k jídlu, Cristino. - Měls něco koupit.
- Máme těstoviny a rajčatovou omáčku. - Vidíš to. Tak to uvař.
Víš, jak ohřát vodu, ne?
A pak si ukliď pokoj. Už mě nebaví ti dělat služku.
- Když se po týdnu vrátí a uvidí tohle… - Po týdnu?
Čas letí, když se bavíš, co? Jelikož tady skoro nikdy nejsi…
Buď jsi pryč, nebo tě není možný dostat z postele.
Nech mě bejt. Taky nejseš nevinná.
Myslíš, že nevím, že jsi tady měla každej druhej večer kluka?
- Jestli o tom jenom cekneš… - Tak co? Mlčím jako hrob.
- Je to bez chuti. - Jo, chutná to příšerně.
- Mimochodem, chodíš pořád do tý herny? - Někdy jo. Proč?
Amparo mi řekl, že to tam někdo vykradl. Prý pobodali toho chlápka, co tam pracuje.
- Pana Tomàse? - Jo, jestli se tak jmenuje.
- Kdy se to stalo? - Myslím, že včera večer.
Dobře že jsi včera nikam nešel. Nepomáhal jsi mu se zavíračkou?
Jen si seď dál. Zvednu to.
Prosím? Ano. Ano, chvilku.
- To je pro tebe. - Pro mě? Kdo to je?
Nevím. Máš jít dolů.
- Jak je, Brejloune? Co se mračíš? - Říkals, že máme bejt schovaný.
Říkám spoustu věcí. Nastup si, projedeme se.
Pěknej dům. Tvoje rodina má dost peněz.
Co dělá tvůj táta?
- Co dělá ten tvůj? - Velký kulový.
Pamatuješ, jak Guille pořád říkal, že chce vykrást banku?
CENTRÁLNÍ BANKA
To myslíš vážně?
Lepší než kvůli drobnejm riskovat kejhák a nechat se zastřelit na benzínce.
- Jak sis to mohl dovolit? - Vyloupil jsem tu hernu.
Kdyby měl Guille bouchačku, byl by pořád s náma. Byli jsme fakt pitomci.
Jdi dovnitř, ať ti to vymění. Zjisti, kdo tam je, kde jsou prachy, všechno.
CENTRÁLNÍ BANKA
- To tu banku vyloupíme ve dvou? - Bože, to ne. Budeme čtyři.
Půjdu s Tere dovnitř.
Tlouštík bude v nastartovaným autě.
Ty budeš na rohu hlídat, jestli nedorazí policie.
CENTRÁLNÍ BANKA
Ježíši, Pepíne… Tohle už znova ne.
- Manolo… - To mě nezajímá.
Máš tady spoustu parkovacích míst.
- Tohle se děje každej tejden. - Říkal jsem ti, že mě bolej záda.
To ti to mám odnýst já?
- Už jdu. Už mám hotovo, Manolo. - Ty i utíkáš, jo?
- Mám hotovo. - Pepín utíká!
Konečně se někam dostáváme. Tak dělej.
Koukej odjet.
Padáme, rychle!
- Ukaž. - Určitě nás viděl?
- To si kurva piš. - Možná ne.
Musel by bejt blb, aby neviděl zbraně a punčochy.
Do hajzlu! Tady skoro nic není.
Viděls toho pokladníka, když jsme tam vešli? Málem se posral.
Ty vole! Do píči!
- Kde se tady vzali? - Vím já?
- Kurva! - Ježíši!
Krucifix!
Tady, Brejloune! Vezmi si to, do hajzlu!
Dělej, Brejloune! Střílej, sakra!
To mě poser!
Tlouštík chrápe jako stará babka.
Ani jsem si nevšimnul.
Včera jsi byl dobrej. Dal jsi do toho všechno.
Myslíš, že je mrtvej?
Nevím.
Snad ne. Na chvíli na sebe neupozorňuj.
Bejt tebou, nechodím do Fontány.
Teda, dělej si, co sakra chceš, ale jestli chceš moji radu, už tam nechoď.
- Proč? - Nejsi jako my.
- Dělám to samý co vy. - Jo, ale je to něco jinýho.
- Teď tě nechápu. - Máš co ztratit. My ne.
- Máš další život. - Já chci tenhle.
Víš, jaký to je ve vězení? Strávil jsem tam půl roku. A není to žádná prdel.
- Obzvlášť pro někoho, jako jseš ty. - Nemám na to koule?
Ne. O to vůbec nejde. Viděl jsi, co jsi musel vidět.
Odteď to bude jenom horší a horší. Tohle neskončí dobře, Brejloune.
Příšerná kosa.
Máš Tere fakt rád, co?
Jo, je fajn.
Chceš ji ojet. Jako tehdy na tý pláži.
Myslel sis, že to nevím?
Promiňte, hledám jednu holku. Vysokou tmavovlásku, co se jmenuje Tere.
- Ve vedlejší ulici. Dům se spoustou dětí. - Díky.
Zdravím.
Hledám Tere.
Tere!
- Co tady děláš? - Musím s tebou mluvit.
- Stalo se něco? - Ne.
Vlastně nevím. Už dlouho jsem nebyl U Fontány.
- Proč se usmíváš? - Nevím. Je divný tě takhle vidět.
- O co jde? Proč jsi tady? - Řekla jsi o tom Modroočkovi?
- A o čem? - O mně.
- Proč bychom o tobě mluvili? - No…
Říkáte si přece úplně všechno. Řeklas mu, co se stalo na pláži?
Nic jsem mu neřekla. O co ti jde?
Nedávno jsme spolu mluvili. Říkal, že se nemám vracet do Fontány.
- A že nejde o tebe. - Aha.
- Co si o tom myslíš? - Co bych měla? Dělej si, co chceš.
To na to nemáš žádnou reakci? Je ti fuk, pokud mě už neuvidíš?
Tvůj kámoš jenom nechce, aby se ti něco stalo.
- Jo. A taky nás dohromady nemá rád. - Jak to jako myslíš nás?
Bože, Tere. Co to s tebou je?
Jsem tady kvůli tobě.
- Chci vědět… - Co? Jestli si znova zašukáme?
Spala jsi se mnou jenom proto, abys naštvala Modroočka?
Šel s tou Francouzkou. Chtělas mu to vrátit.
Překrucuješ to.
- To ty to překrucuješ. - Nacho.
Jasně že mi není fuk, pokud tě už neuvidím.
Ale máš před sebou celej svůj život. Žij ho.
- Dělej, jak myslíš. - Tere!
Pojď sem.
Pozítří budeme U Fontány.
Pokud nedorazíš…
Sbohem, Brejloune.
- Tere! - Už jdu!
Jedna z nich byla holka. A ten strážník viděl hlídkovat 16letého chlapce.
- Jako u lékáren. - Přesně.
I tak nechápu, proč si myslíš, že jsou to ti samí.
- Dáte si ještě? - Ne, díky.
Jak chcete.
- Když to řekneme komisaři a spleteme se… - Máme blízký zdroj.
Slyšel přítelkyni nějakýho Tlouštíka říct, že málem zabili poldu.
- A díkybohu, že nezemřel. - Unikl hrobníkovi z lopaty.
Kdyby helma nezastavila kulku, ležel by teď v rakvi
a jeho mozek by ležel na tý silnici. Parchanti.
Tak si pro ně pojďme.
Můžu dostat pivo?
Jak je, kámo? Dlouho jsem tě tady neviděl.
- Byl jsem pryč. - Takže o tom nevíš?
- A o čem? - O Švihákovi. Včera ho zatkli.
Prej má něco společnýho s tou bankovní loupeží ve vesnici Bordils.
To není pravda.
Ne, není.
- Čau, Brejloune. - Slyšel jsem o Švihákovi.
- Jo, je to na hovno. - A obzvlášť teď.
- Hned jsem tady, Tlouštíku. - Jo.
Čau, Kryso. Jak je?
- Co je novýho? - Vlastně nic moc.
- Hele, proč mě nevezmete s sebou? - Tebe? A kam?
Tam, kam jedete. Víte, že zvládnu všechno.
Zvládneš hlavně dělat píčoviny. Pojď ven. Je tady příšerný vedro.
- Kde je kurva Tere? - Potřebujete někoho dalšího? Pojedu já.
- Ne, je to tam velký. Chce to tři lidi. - Jo Tere, Modroočko a já. Budeš řídit.
- Carlosi! - Všechno se komplikuje.
Než nastartujeme a přijedeme tam, bude moc pozdě. Už bylo načase. Díkybohu.
- Nakonec jsi přišel. - Jo.
Co Krysa?
- Právě ho pustili. Nejde do toho. - Kruci.
My čtyři to dokážeme, ne?
- Potřebujeme ještě jednoho. - Číňan?
- Nevěřím mu s pistolí. - Umí řídit.
- Co já? - Budeš hlídat.
- Ne, jdu dovnitř. - Nemáme další zbraně!
- Tak budeš hlídat ty. - Ne. Jdu dovnitř.
Požádala jsi ho, aby přišel. Takhle to teď bude.
- Dobrý den. Jak se daří? - Dobře.
Tady máte, pane…
Všichni na zem, kurva! K zemi, sakra!
Dělejte, krucinál!
Zůstaňte ležet a nehýbejte se!
KATALÁNSKÁ BANKA
- K zemi! - Vstávej. Povídám, vstávej, ty hajzle!
- Otevřete, nebo mu vystřelím mozek! - Sakra!
- Otevřete ty zasraný dveře! - Pusť ho tam, proboha!
JUANOVO HOLIČSTVÍ
TELEFON
- Otevři, krucifix! - Na zem!
- Pojď sem, dělej! - Čumte na zem, vy kokoti!
- Obejdi to z druhý strany! - Ani se nehni! Opovaž se!
Nehýbejte se!
Polož to, ty zkurvysyne! Vstaň! Otevři ten pojebanej sejf!
- Nemůžu. - Dělej, kurva!
- Má to zpoždění. - Jak to myslíš?
- Trvá to deset minut… - Otevři to! Hned, Ježíši!
Dva, čtyři…
šest, pět, dva.
To mě poser!
Pospěš si, ty čuráku! Nemám celej den! Dělej!
- Hotovo. - Padej tamhle!
- Co jsem říkal? Zůstaň s ostatníma! - Tamhle!
Na zem! Lehni si!
Ani se nehni, ty kokote!
OBČERSTVENÍ
Můžu si zatelefonovat?
Co tam Modroočko blbne?
- Co to sakra? - Čekám na otevření sejfu.
- Co? - Čtyři minuty. Dej mi to.
- Ani nápad! Padáme! - Počkej, sakra!
- Padáme! - Tohle jsou drobný! Zůstáváme.
Zdravím, Cuenco. Chci mluvit s inspektorem Cuencou.
Zeptám se tě…
ještě jednou, ty zmrde.
Kdo s tebou byl v tý bance?
- Cuenco, máš hovor. - Zavřete ty dveře! Podívej se na mě.
Dělej, ty vole.
A kurva.
Prosím?
Takhle nás chytí. Mizíme.
- Pocem! - Dělej!
Otevři ty dveře!
Ani hnout, kurvafix!
- Kolik ještě? - 20 sekund.
Zůstaň tady, nebo tě odprásknu! Ani hnout, povídám!
- Dělej! - Je to.
Uhni, do prdele!
Pořád tam jsou. Jo.
Ty podělanej práskači! Čuráku!
Rychle!
- Dělejte! - Padáme!
Honem!
Kde jsou, do hajzlu? Kde je Číňan? Já se z toho poseru!
- Kde je Tere? Nemůžeme odjet bez ní! - Umí se o sebe postarat!
- Počkej! - Je tady, Tlouštíku! Počkej!
- Zastav, ty vole! - Ani nápad! Nenechám se chytit!
- Do prdele! Co teď? - Šlápni na to!
Dělej, zrychli!
Zasraný kokoti. Jsou hned za náma, sakra!
- Co teď, Modroočko? - Tady zahni doprava!
Ježíši Kriste, do řiti!
Rychle, Tlouštíku!
Dělej!
- Do psí řiti. - Zrychli, hergot!
- Do píči! - Sklapni!
To ses posral?
Ty krávo!
- Bože můj! - Šlápni na to, Tlouštíku, sakra!
- Jedou ke Gironě. - Rozumím. Jedou k nám.
Přijedou přes most La Barca.
Do prdele! Zrychli, Tlouštíku! Jsou za náma!
Zabiješ nás!
POLICIE
- Jsou blízko. - Blíží se!
To si ze mě dělají prdel? Kurva!
Dej tam zpátečku! Dělej, ty vole!
Střílejte!
Rychle!
- Zmrdi! - Do píči!
- Jseš celej? - Nic mi není! Nezastavuj! Jsem v pohodě!
Jedeme! Rychle!
Sakra! Do prdele!
To mě poser.
Brzdi, Tlouštíku! Dál nemůžeme!
Dělej, Tlouštíku! Běžíme!
- Rychle! - Kurva drát!
Dělejte! Utíkejte, kruci!
Do prdele! Modroočko!
Pohyb!
- Hergot! - Vy zkurvený šmejdi!
Parchanti! Kryjte se. Zasraný čuráci.
Do prdele!
- Vy hovada! - Je to jenom škrábnutí.
Kristova noho! No tak! Kurva!
Musíme pokračovat, Tlouštíku!
Ne, Tlouštíku! To ne! Do píči!
Do prdele! Jdeme! Dělej!
Kurva! Pospěš si!
- Krucifix! - Modroočko!
- Kurva! - Dělej!
- Nemůžu se hýbat! - Můžeš!
- Nemůžu! - Můžeš, kurva!
- Vypadni odsud! - Dělej, Modroočko!
Padej, nebo tě zastřelím já! Koukej zmizet, hergot!
- Cris, pomoz mi to dát do kuchyně. Pojď. - Jasně, už jdu!
- Nacho! - Jenom škrábnutí.
- Co ti je? - Spadl jsem z motorky. Nic mi není.
Panebože, jsi celý od krve. Jak jako nic?
Není to tak zlý, jak to vypadá. Jsem v pohodě, tati.
- Spadl z motorky! - Do koupelny.
- Nemocnici! - Klid, mami.
- Kde je lékárnička? - V ložnici.
- Je to jenom škrábnutí. - Co sis to udělal? Lékárničku.
- Neboj, mami. Vůbec nic mi není. - Sundej si triko.
- Tady máš. - Dej to sem. Vy dvě odejděte.
- Pojď, mami! Je to jenom krev. - Podívám se.
- Ukaž mi to. Dělej. - Nic to není.
To nemáš z motorky.
- Řekni mi pravdu. - Byl jsem na motorce a spadnul jsem.
Jestli chceš moji pomoc, musíš mi říct pravdu.
Jinak můžeš navždycky odejít.
Tak co se děje, synku?
Pozor na vlka!
Vlk!
Nedorazily mi dokumenty. Chtěla jsem volit.
- Demokratický pakt pro Katalánsko. - PSUC.
Španělskou socialistickou dělnickou stranu.
Nacho.
- Dobrý večer. Ignacio Cañas? - Jo, to jsem já.
- Chceme mluvit s vaším synem. Je tady? - Jo, jsme tady spolu.
Pojďte dál.
- Nacho už je v posteli. - Takhle brzy?
Jo, dneska jsme měli při rybaření menší nehodu.
- Rybaříte rádi? - Jo. Celej tejden jsme na moři.
Celý týden? Tohle není váš dům.
Ne, patří kamarádovi. Vrátil se zpátky do Girony.
Zbývalo nám pár dní dovolené, tak… Tuhle adresu vám dala moje žena?
- Ano. - Dala. Poslyšte…
- Ta nehoda, jak…? - Nacho se škrábnul při házení návnady.
Nic vážného. Nepotřebovali jsme doktora. Postaral jsem se o něj.
- Můžete mu říct, že jsme tady? - Dobře.
- Proč chcete vidět mého syna? - Máme důkazy, že se zúčastnil loupeže.
- Vezmeme ho na okrsek na výslech. - To nemohl být on.
- Mýlíte se. - Běž.
- Ne, počkejte. - Ani hnout.
- Nechápu… - Uklidněte se.
Hlavně klid.
Tady je.
No tak, probuď se, Brejloune. Copak ti tak neříkají tví kamarádíčci?
Ty bláboly o rybaření…
o zbývající dovolené…
To už stačí.
Vím, že mu chcete pomoct.
Ale když budete křivě vypovídat, můžete skončit ve vězení.
Nebylo by to poprvé. Kdysi dávno jsem ve vězení strávil 48 hodin.
Zúčastnil jsem se studentské demonstrace. Otec za mě zaplatil kauci a pustili mě.
Domů si s sebou přinesl policejní složku. Byla o mně.
Bylo v ní napsáno: „Vzdor režimu“.
S tím bych nikdy nedostal práci ve veřejné správě.
Nevím, jaký by teď byl můj život. Rozhodně dost jiný.
- Podplatil policistu. - Dal mu hodinky a riskoval vězení.
- Jenom abych měl tuhle šanci. - Jestli mě chcete podplatit…
Udělejte, co musíte. Klidně mě z něčeho obviňte.
Znovu řeknu, že jsem celý týden rybařil se svým synem.
Pokud spáchal zločin, musí zaplatit. Zákon je pro všechny stejný.
Ale život ne.
Můj syn má příležitost. Má mě. Svou rodinu.
- Až ho pustí, pořád tady budete. - My ano, ale on ne.
Už nikdy nebude stejný. To moc dobře víte.
- Hidalgo! - Jo?
- Jak dlouho ještě? - Dává si pořádně na čas.
Máme čas. Chcete změnit svou výpověď?
Váš syn se přizná. Nejspíš už se přiznal. Proč to ještě zhoršovat?
Byli jsme celý den tady. A rybařili.
Ten majitel, co vám dal klíče. Ví o tom?
- Je to váš blízký přítel. Už to ví? - Ano.
- Celou věčnost jsem mu oblíkal triko. - Nepůjde s námi.
Není to on.
- Cože? - Slyšel jsi ho. Celý týden tady rybařili.
- Děláš si srandu? - Ne.
Říkal jste, že majitel domu přijel včera a zůstal tady do dneška.
- Nabídnul vám odvoz do nemocnice. - Jo, říkal, že musí odjet, takže…
- Jste si jistý? - Ano.
Řekl by váš kamarád u soudu totéž?
- Přesně totéž? - Ano, řekl.
- Vidíš? Není to on. - Jasně.
Hej, Cuenco.
Udělal jsi správnou věc. Dostali jsme Modroočka.
- Jsou to normální lidi. - Ten kluk byl posranej strachy.
V base by nevydržel ani den.
Ignacio Cañas? Ignacio Cañas Navarro?
Ano, to jsem já. Promiňte.
Jak se vede, Brejloune? Panečku, vypadáš dobře.
- Jak se máš? - Kurva blbě.
Zuby jsou v hajzlu. Můžu si je rovnou vytrhnout. Jídlo stojí za hovno.
- Znám některý tvoje klienty - Fakt?
El Limóna, toho Kolumbijce. Toho ruskýho hajzla Juriho.
- Prej jseš špičkovej. - Jsou tady, tak skvělej asi nejsem.
Kdybys dělal zázraky, byl bys kněz, ne právník.
Vím už několik měsíců, že tě sem přestěhovali.
- Promiň, že jsem nepřišel dřív. - To neřeš. Lepší pozdě než nikdy.
- Ježíši, Brejloune, to uteklo let. - Dvacet osm.
- Co jsi celou tu dobu dělal? - Já? Nic moc.
No tak, nemohl ses nonstop učit. Oženil ses?
- Jo, ale ne na dlouho. Dva roky. - Nějaký děti?
- Ne. - Aspoň co víš.
Ne. Určitě žádný.
Mimochodem, podíval jsem se na tvoji složku. Nebude to snadný.
Zkombinujeme všechna obvinění. S trochou štěstí za pár let…
Pár let? Pár let už asi nemám.
Jo. To můžeme použít taky. Propuštění z vězení ze zdravotních důvodů…
Taky ti poslala dopis, co?
Tere? Jo.
Proto jsi tady. Řekla ti, ať přijdeš.
Ta zatracená ženská. Taky říkala, že ti mám zavolat.
- Měla tě ráda. - Celej život.
Všude mě navštívila. Ať už mě přesunuli kamkoli, vždycky za mnou přijela.
I 800 kilometrů do Cádizu.
Až jednoho dne nepřišla. Krucinál.
Přísahám, přejel mi mráz po zádech. Ta nemoc si ji hned vzala!
Byl jsem na pohřbu. Bylo tam hodně lidí.
- Lidí z jejího sousedství ji měli rádi. - Měl jsem za ní jít, ale ty parchanti…
A ty se svým životem jsi ji mohl navštívit.
Myslíš, že mě to nenapadlo? Snad tisíckrát.
- Ale nešel jsi za ni. - Ne. Neměl jsem na vybranou.
Vždycky byla udělána do tebe. I když tě zavřeli.
Jasně. Určitě by se ti líbilo, kdybych tehdy…
- Co? - Kdyby mě zastřelili.
- Abys měl šanci. - O čem to mluvíš? Zachránil jsi mi život.
Fajn, jo.
Nebudu lhát, přemýšlel jsem o tom. Jsem fakt zlej člověk.
- Co je na tom tak vtipnýho? - Fakt jsi to podělal.
- Byla do tebe blázen. - Můžeme změnit téma?
- Neřekla ti to? - Že do mě byla blázen? Ne.
Že jsem její bratr.
Není divu, že ti to neřekla. Bylo jí to trapný.
Její bratr?
Stejnej fotr, jiná máma. Nikdo z okolí to nevěděl.
Napřed ani my. Když to mezi náma začalo bejt vážný, řekla nám to její máma.
Abych ji nezbouchnul. Nechali jsme toho.
- Pořád tě milovala. - Byla to moje sestra.
- Miloval jsi ji. - Byla to moje sestra, sakra!
To už je fuk.
Co se stalo, stalo se. A co se nestalo, na to je nejlepší zapomenout. Že jo?
U FONTÁNY
BAR U FONTÁNY
- V kolik že? - V půl devátý nebo v devět v baru.
BAR U FONTÁNY
Čau. Viděl jsi Joua?
- Ten už tady nebyl aspoň půl roku. - Aha.
- Kde je automat na cigarety? - Tamhle.
Jak se máš, Brejloune?
- Tere. - Dlouho jsme se neviděli.
- Rok. - Nebo ještě dýl.
Moc ráda tě vidím. Co teď děláš?
- Studuju. Co ty? - Jenom se snažím přežít. Jako vždycky.
A pomáhám ségře. Je znova těhotná.
- Fakt? - Asi na to má talent.
- A co Modroočko? - V base. Navštěvuju ho každej měsíc.
- Ještě nebyl u soudu? - Trošku se to zkomplikovalo.
Ve vězení se porval a znovu ho obvinili.
- Aha. - Znáš ho. Stěžuje si, ale zvládá to.
- Nedáš si drink? - Nemůžu. Čekají na mě.
- Kdo? Tvoje holka? - Ne, pár přátel.
Máš holku?
Nechodíme spolu, ale jo.
No já nestačím zírat, Brejloune.
Nepomůžeš mi najít Joua? Chci si koupit drogy.
To těžko. Nedávno ho zavřeli.
- Kolik chceš? - Za 200 peset.
- Počkej venku. Uvidím, co se dá dělat. - Dobře.
Carmen! Pojď sem! Volá ti máma!
Volá ti máma!
- Snad se brzo uvidíme. Na dýl. - Jo, měli bychom se znova sejít.
- Jsi překrásná. - To říkáš svojí holce?
- To jsem jí ještě neřekl. - Zatím.
- Uděláme to takhle. Zítra půjdu tancovat. - Do klubu Rufus?
- Jestli chceš přijít… - Samozřejmě.
Tak se tam zítra uvidíme.
- Určitě? - Stoprocentně.
Pokud nedorazíš…
Sbohem, Brejloune.
Překlad titulků: Jakub Doležal