Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Паспорт, будь ласка. Дякую.
-Паспорт, будь ласка. -Пане охоронцю…
Можна ваш паспорт?
Увага!
Ольга Аґуїль Лопес.
Ванесса Роперо Родріґес.
Пакі Моліна Лопес.
Час для відвідувань.
І. КАНЬЯС ВУЛ. МАЙҐНОН, 25Б, БАРСЕЛОНА
ВІТАЮ, ОКУЛЯРИ. ПАМ’ЯТАЄШ МЕНЕ?
МИ ІЗ САРКО ЗГАДУЄМО ТЕБЕ. ТИ ТЕПЕР ЗІРКА. БАЧИЛИ ТЕБЕ НА СУДІ ПО ТЕЛИКУ.
Це льодяник? Випльовуй.
Випльовуй льодяник.
Отак.
Ну все, усе добре.
Усе позаду.
Агов, малий! Ну ж бо!
Дихай, малий! Дихай!
Ти мене на хрін налякав.
Що сталося?
Нічого.
-Голову запаморочило. -Ти в нормі?
Так, усе добре.
Тоді давай. Підіймайся.
Хлопець із запамороченням іде.
-Дивіться… -Що сталося? Втопився?
Уже йдеш?
Чотириокий, гарний велик.
…Конституція Іспанії.
Велосипеди припарковані біля входу.
Хтось би мав бачити.
Іґнасіо, мабуть, хтось із дітлахів подумав, що це його.
Питав. Ніхто нічого не бачив.
Думаю, ти все вигадав.
-Крістіно! -Що?
Він же хотів мотоцикл за гарні оцінки.
Не буде ні мотоцикла, ні велосипеда.
Наближається відпустка, і це буде дорого.
Наразі доведеться ходити пішки.
У наш час треба бути насторожі. Не лови ґав, бо пограбують.
У колеги нещодавно вкрали гаманець.
У центрі. Відтоді вона сама не своя.
Коли це вже припиниться?
Тримай, любий.
Настає нова ера в історії Іспанії.
-Тату? -Що?
-Є гроші? -Знову?
Давав два дні тому.
Уже витратив. Завтра хочу з друзями піти на новий фільм.
Ось, тримай.
І це все до наступного тижня.
Я на мілині.
Дякую.
Проходьте.
Спокійно.
«ЕММАНУЕЛЬ» НЕЗАБАРОМ НА ЕКРАНАХ
Я казав, що не люблю сюди приходити.
Ворушися.
СЬОГОДНІ «ОБЕРЕЖНО, МИ БОЖЕВІЛЬНІ»
Один квиток.
-Фільм уже розпочався. -Та нічого.
Він зробив це не спеціально.
Я зробив це спеціально.
Як справи, малюче Начо?
Де був? Зник без сліду.
-Сьогодні не купався? -Ще з того разу не висох.
-Це піт. -Віддай.
Або що?
Або він на хрін вибухне.
Сумніваюся. Малюк Начо — гарний хлопець.
Він любить посміятися. Правда ж, Окуляри?
Тому й вибрав цей фільм?
Бачив? Як синхронно.
Дивися, малюче Начо.
Чого ви придовбалися?
Вікторе, ми ж товаришували.
-Ти про що взагалі? -Товаришували?
-Минулого року. -До твого переїзду.
-Правда? -Ні, тобто…
-Ти що? -Бачиш? Не дратується.
А ти ж починаєш захищатися.
-Агов! -Чекай!
Уже йдеш?
Пропустиш усе цікаве.
Такий крутий фільм. Дивися.
Що не так?
Бийте його.
-Що ви в біса робите? -Нічого.
-Годі, усі на вихід. -З ним усе добре.
-Вимітайтеся! -Та добре. Чорт.
-Валіть. -Та йдемо.
Могли б принаймні гроші повернути.
-Ідіть додому. -Він тікає.
Хай тікає. Облиш його.
Вікторе, нехай іде.
…купуєте облігації…
Начо.
…банку Каталонії…
Привіт.
…дохід 12 відсотків…
Де тебе носило? Ми вже поїли.
Нічого. Я не голодний.
…зменшення податків на 26 000 песет.
Скільки це становитиме для 100 000 песет?
Двадцять шість тисяч.
Що з ним таке?
Він точно дивно поводиться.
Облігації банку Каталонії зі ставкою 12%.
Завітайте до нашого відділення.
Не зволікайте — попит високий.
Начо.
Відчини.
Відчепися!
Музику збав, бо тато розлютиться.
Чуєш?
Тобі треба сварка?
Я ж не казала вимикати.
Не треба тепер удавати жертву.
Скажи хоч щось.
Годі, Начо. Я ж намагаюся тобі допомогти.
Та пішов ти.
Можна чипси?
Агов, куди це ви двоє прямуєте?
Начальнику, ми просто хочемо пограти.
Але щоб без викрутасів.
Хуліганів викидаю на вулицю.
-Зрозуміло? -Цілком.
Можете розміняти?
Мене вбили. Довбані марсіяни.
А цей як?
-Добре грає. -Та я бачу.
І кілька годин. Так, Окуляри?
Ходімо на інший автомат. Це надовго.
Ні, я хочу тут пограти.
А Тере не здається.
Чекатимемо весь день, як ідіоти, дивлячись на Бака Роджерса.
-Якщо хочеш… -Бачиш? Справжній джентльмен.
Чудово.
Часто сюди приходиш?
Час від часу.
Багато народу буває? Зараз тут мертво.
Ще рано.
Пізніше буде повно.
Товстун добре живе.
Зашибає бабло, нічого не роблячи весь день.
Тере.
На, продовжуй.
-Знаєш їх? -Я? Ні.
Ні? Про що ж говорили?
Ні про що. Вона хотіла пограти.
Не люблю, коли сюди приходять такі.
Завжди чекай від них проблем.
-Що зараз робитимеш? -Я?
Додому піду. Немає монет.
Відійди.
Але ти допоможеш мені зачинитися.
Добре.
Можеш далі грати.
КЛУБ ГРАЛЬНИХ АВТОМАТІВ «ВІЛАРО»
…до Антона додому. У мене є листя салату.
Тоді до завтра?
-Так. -Добре. Побачимося.
Що далі в планах Іри фон Фюрстенберґ? Нові фільми?
Так, я знімалася в Бразилії та Парагваї.
Тепер планую написати дві книжки.
Одна буде про жінок з усього світу. Це цікаво. А також…
…повсякденні справи, звісно ж…
Начо, ти перетинаєш межу.
Бачив, яка година?
А майонезу немає?
Міг би принаймні зателефонувати, що будеш пізно.
Я хвилювалася.
Монети скінчилися.
Тримай.
Знайшов роботу.
-Яку роботу? -Допомагаю зачиняти гральні автомати.
-Це робота? -Дають безкоштовно десять ігор на день.
Тобі платять?
Іграми. Маю там бути до зачинення.
Тому я пізно.
Боже мій.
Серйозно, Начо.
Поводишся все тупіше. Господи.
Іро, назвіть один недолік класу, до якого ви належите.
Можливо, це…
Краще, ніж нічого.
Гроші не витрачатиме.
Навіть не знаю, що й сказати. Гральні автомати.
Уявлення того прошарку…
Він не працює.
Зараз.
Що таке?
Автомат заклинився.
Монети кидають, а кульок немає.
Що вони вже наробили?
На, іди й подивися.
Як справи, начальнику?
-Не та монета. -Ти про що? Я вкинув п’ять песет.
Диви, Окуляри тепер головний.
За місяць замінив товстуна.
Хлопче, ти молодець. Вперед і з піснею.
Праворуч. Не так далеко… Ні.
-Лайно! -Рухайся.
Ти не рухаєшся, Сарко.
У тебе нічого не виходить.
-Мовчи. -Ти не вмієш грати.
Ну давай!
-Чуваче, розміняй. -Рухайся.
Треба підійти в касу.
Довбана гра.
Сарко.
То що, ти тут залишишся?
Так. Ти такий придурок.
Іди сюди.
Зіграймо разом.
По життю кожному. Добре?
-Хто був той хлопець? -Який?
На сходах.
Наркодилер. Шмаль продає. Ти ж знаєш, що це?
Звісно знаю.
Але сам ніколи не курив.
Чорт. Твоя черга.
Приходь у «Фонтан» і спробуй. Бар у кварталі червоних ліхтарів.
-У кварталі червоних ліхтарів? -Так.
Куримо косячки на площі. Ніхто нас не чіпає.
Можеш до нас приєднатися.
Твоя черга.
То прийдеш до нас?
Так, може.
Окуляри,
я ж приваблива?
Ходімо.
Так набагато краще.
-Ти що робиш? -А ти як думаєш?
Якщо хочеш, я зупинюся.
Але ж ти цього не хочеш.
А якщо та дівчина розповість пану Томасу?
Тоді треба поквапитися.
Не зупиняйся.
Уже?
Тоді побачимось у «Фонтані» завтра?
Привіт.
Такий красунчик.
Ходімо зі мною.
-Привіт, Пепе. -Привіт.
Як справи?
-Угадай, що сталося. -Що?
-Не йди. Іди сюди. -…каністра з бензином.
-Що ти тут робиш? -Дивіться-но.
Чому ти тут сам-один?
Іди до мамці. Куди ти йдеш, любчику?
Красунчику!
Привіт, дорогенький.
БАР «ФОНТАН»
Ей, ти.
Підійди на секунду.
Та годі, я не вкушу.
Молодець.
Сигаретку дай.
-Я не курю. -Ти не куриш.
Не будь мудаком. Дай сигарету.
У мене немає, бо не курю.
Правда?
А якщо знайду?
Який ти йолоп.
Чіно, відчепися. Це друг.
Це твій друг?
Не зважай на Чіно. Він не скривдить.
Дивися, хто до нас завітав.
Привіт, Окуляри.
Ну все, ходімо вип’ємо.
Представлю тебе банді.
Чув про Папу Римського?
Та мені насрати.
Ні хера собі новина. Порішили чувака.
Місяць протримався?
-Ти мене питаєш? -Так.
-Певно, вони замішані в усіх таких аферах… -Я маю чесно йому все сказати.
Серйозно, це неправильно.
Моя мама засмутилася.
І що вони робитимуть?
Знову зачиняться й виберуть іншого.
Сховаються, щоб не бачили, як вони курять шмаль. Звідти й дим.
Тоді вони мають обрати мене. Дивіться.
Білий дим.
Серйозно?
-Жартівник. -Курни.
Що нового, Ґілю?
Та небагато.
Що з обличчям, йолопе?
Придрімнув — це було чудово.
-Правильно живеш. -Хто це?
Окуляри.
Хлопець з автоматів?
Мене звуть Начо.
Ви з тим товстуном близькі друзі? Розкажи йому.
Іноді допомагаю йому.
Хіба ти не буваєш там щодня?
Так, допомагаю йому зачинятися.
Звісно. Такий жирний, що й торби з грішми не підніме.
Мабуть, нормально зашибає.
Не знаю. Він сам рахує гроші. Я не…
Але ж ти ходиш із ним в банк?
Чи як?
Ні, він сам відвозить на мопеді.
Та ти не дивися, а кури.
Давай, зроби затяжку.
-Ну ж бо, не бійся. -Давай.
-Давай сюди. -Бідолаха зараз ригатиме.
-Тримайте, народ. -Погнали.
-Розумний хлопець. -Будьмо.
Будьмо, народ.
Будьмо.
Ти білий як простирадло.
Мабуть, забагато хапнув.
-Хоч би не знудило. -Я в нормі.
-Хочу спитати… -Що?
Вони планують пограбувати клуб з автоматами?
Чому ти так думаєш?
Вони ставили багато запитань.
Хто «вони»?
Хлопець у синій футболці.
…щоб заплатити одному з них.
-Ґіль. -Й інші теж.
Бо вони допитливі й хочуть усе знати.
Авжеж.
Не віриш мені?
Думаєш, ти тут через це?
Чорт, серйозно?
-Я, напевно, піду. -То й вали.
На хрін додому.
Та ні, піду на двір. Щось мені погано.
З тобою піти?
Усе добре. Піду сам.
Я теж усе обригав після першого разу. Звикнеш.
Уже краще.
Про що це Тере мені розповіла?
Не знаю. Що вона сказала?
Ґіль буває засранцем. Не знаю, чому він розпитував.
І взагалі, тобі не все одно, навіть якби ми пограбували клуб?
Не хочу в це вплутуватися.
Звісно ж ні. Це наша справа.
-Не хочу, щоб через мене… -Ти лише розповів нам про мопед.
Ти ж нам не дав комбінацію від сейфа.
Не кривдьте його.
-Він тобі друг? -Гарний чоловік. Мені подобається
Тобі подобається.
Що ж, це інша справа.
Якщо хочеш, лишимо його в спокою.
Правда?
Відтепер цей товстун недоторканний.
Але є ще дещо.
Ти переді мною в боргу.
…з Ватикану, і не зрозумів тонкощів Римської курії.
Ніхто й уявити не міг, що Іоанн Павло I стане папою.
Уранці на Сікстинську капелу встановили димар.
Саме в ній проводиться конклав задля обрання нового папи.
Установлення димаря, з якого з’явиться білий дим, знаменує початок…
Це зовсім не смішно, Начо.
-Ви тільки погляньте на нього. -Замовкни.
-Що таке? -А ти з його обличчя не бачиш?
Гарніше за твоє.
Не ображай сестру.
Вона перша почала.
Вона права. Вигляд не дуже. Точно все гаразд?
Краще, ніж будь-коли.
Не бачиш, що він обкурений?
-Обкурений? Ти куриш? -Відчепіться.
Начо, охолонь.
Не говори так із мамою.
-Куди пішов? -У кімнату.
Ні, сядь і доїдай.
Принаймні два косячки.
Начо! І ти також, тихо.
То що з косяками?
Ти тепер косяки куриш?
От що ти робиш?
Куриш і п’єш? Ось чому така поведінка.
Та пішов ти.
Що? Що ти сказав?
Начо! Негайно йди сюди!
Я сказав негайно підійти. Начо!
Коли ти почав курити?
У 14 років? У 15?
А мені 17.
Ще раз так зі мною заговориш, і я тебе вдарю.
-До завтра. -Бувайте.
Він як слон на тому маленькому мопеді.
Як він ще їде.
Ти б бачив Ґіля.
Він як скалка в дупі.
Хотів пограбувати товстуна.
Сарко його зупинив.
Якби не він,
товстуну було б непереливки.
І якби не ти.
-І ти про це нічого не знала? -Знала.
Та думала, що тобі все одно.
Не все одно.
Прийшла сказати, щоб ти не хвилювався. З ним буде все добре.
-Не хочеш більше з нами зависати? -Не знаю.
Шкода.
Ти нам усім подобався.
А…
тобі? Ти б…
сумувала, якби не прийшов?
А ти як думаєш?
Ну що ж, Окуляри.
Побачимось. Бережися.
Тере.
Що?
До завтра.
Чудово.
БАР «ФОНТАН»
Дивіться.
Гляньте, хто тут. Хто завітав.
-Прокинься, сонько. -Це ти про що?
Гляньте на Окуляри. У повному параді.
Чорт, гляньте на його очі.
-Привіт, красунчику. -Тримай, придурку!
-Чуваче! -От хрінь!
Не пощастило.
Не пощастило? Та ти відстій.
Відвали.
Херня. Відволікаюсь, коли граю з Мадридом.
-Ти з Окулярами? -Добре.
-А я з тобою. Супер. -Ґілю, іди сюди.
Не хочу грати з цим калікою.
-Ніхто тебе не хоче, Чіно. -Чорт, Ґілю. Давай.
-Влаштуємо їм розгром? -Готові?
Бий легенько.
-Швидка гра. -Кидай уже м’яч.
Покажи, як треба.
Давай, Тере.
Так тримати.
Дідько, і хто з нас каліка?
Заткнися й не пий моє пиво.
Кидай м’яч.
Почали.
Ну ж бо, чорт.
Отак.
Отак. Лайно.
Жвавіше, Ґілю. Заради бога.
Вони програють.
Не можете їм забити?
Гляньте на Окуляри. Виявляється, він талант.
-Мабуть, і каталонську знає. -Ну звісно ж.
Я не знаю. А Ґіль тим паче.
Давай, Ґілю.
-Так! -Ми відіграємося.
Наступного разу я з тобою. Він відстій.
-Чому б не взяти його із собою? -Кого? Хлопця?
Так. Він стане нам у пригоді.
-Що скажеш, Тере? -Я не проти, але він не піде.
Це треба в нього питати. Взагалі-то…
він мені винен.
-Добрий день. -Вітаю.
-А Пау вдома? -Пау?
У нас немає Пау.
Думав, вона тут живе.
-Скільки років Пау? -Наша однолітка.
Тоді й у сусідів немає.
У них старші діти.
Дякуємо й вибачте.
-Дуже дякуємо. -Бувайте.
-Як пройшло? -Чудово, але не стискай так мені руку.
-Вибач. -Усе гаразд.
Та жіночка, певно, спостерігає за нами.
Бачиш?
Не так і важко.
Крім того, з нас гарна пара, хіба ні?
-Оцей спробуємо? -Ходімо.
Ось вони.
Це на куті.
Легко забратися.
-Точно нікого немає вдома? -Так. І сусідів також.
Рушаймо, Череваню.
Підійди ближче.
-Настільки близько? -Ще ближче. Я не вкушу.
Поклади руки на мій зад.
Не озирайся. Дивися на мене.
Добре. Усе правильно робиш.
А як хтось ітиме?
Тоді встроми язика мені в саме горло.
Вони точно перейдуть на інший бік.
Чорт, Окуляри.
Вибрав час для стояка.
Що за хрінь! Ворушися!
Так, дідько.
Вони дуже довго.
Кудись поспішаєш?
Обережно.
Хибна тривога.
-Відчиняй сраний багажник! -Відійди.
Я з острова, з острова Японії,
Викурив чотири косячки, Які дала мені подружка…
-Черевань знайшов це під білизною. -Гляньмо.
Що це? Золото?
Чистісіньке золото.
-Що ти робиш? -Угадай.
-Він чоловічий. -Крутий.
-Там написано «Д.М.». -Так, «для мене».
-Вони всі твої! -Жеребчик!
Красунчик!
-Король вечірки! -Який сексуальний!
Дивися, як Танцюр рухається.
Дивовижно.
-Тримай. -У мене вже є.
Та там лише лід. Бери цей.
Охрінезно круто!
Вони в тебе на гачку!
Та заспокойтеся. Як хтиві тварини!
-Не хвилюйся. І тобі залишиться. -Та годі, це ж не бордель.
У мене є жовті.
Саридон — це для бабусь. Є щось добре?
Є рожеві для жіночок, добряче збуджують.
Та що з тобою? Прибери їх.
У тебе немає рогіпнолу?
Є, але це вже інша історія.
Він чимало коштує.
Не хвилюйся, люба.
Гроші є, бачиш?
Ти мене за яйця береш.
-Така ціна. -Ти на хрін із глузду з’їхала, Мерче?
Думай, що приймаєш.
Ти ж не хочеш розгубити свої мізки.
-Дякую, любонько. -А тепер вали звідси.
Глянь на тих двох.
На кого?
Туди. На руденьку й брюнетку.
-Ходімо до них. -Та на хрін.
Чому?
-Бо я не хочу. -А я хочу.
Ти відволікаєш руденьку, а я теревеню з брюнеткою.
-На, Дракуло. -Що тут таке?
А ця для тебе.
-Для чого це? -Щоб покращити твоє сране життя.
Не дивися на неї так.
Це ліки. Вони не зашкодять.
То що?
Ідеш чи ні?
Та на хрін тебе.
Не дивися так. Ти її виснажиш.
-Що це за хлопець? -Отой? Не знаю, випадковий знайомий.
Раніше його не бачив.
Хіба Тере не із Сарко?
Це краще в неї спитати.
Начо, прокидайся.
Уже друга дня.
Ти так нас усіх налякав учора ввечері.
А що сталося?
Сестра знайшла тебе на сходах. Тато справді розлючений.
Ну ж бо, вставай.
Іди помийся. Усе вже на столі.
Господи, як смердить.
-Випрати чи викинути? -Облиш.
Тоді ти сам випереш?
У більшій частині Іспанії буде сонячно, подекуди короткочасні хмари.
На південному сході нестійка погода зберігатиметься, але невдовзі відступить.
Проміжки незначної хмарності вплинуть…
Дивіться, хто тут.
То ми це зробимо?
-Так. -Нам треба готівка.
-Банк Жирони. Продовжуй. -На площі.
Хто вкраде машину?
Я можу завести без ключа.
Добре. Зробимо, як завжди.
-Ти йдеш… -Отакої!
Чуваче, як справи?
-Як голова?
-Уже краще, але зранку, чорт…
Ти влетів у колонки.
Чорт, я нічого не пам’ятаю.
Ти був такий удовбаний. Вони ледь тебе викинули.
А як він на того чувака наскочив?
Якби не Сарко поруч, він би тебе на фарш пустив.
Для цього й треба друзі.
Тож зробимо це завтра?
Добре, але що хлопці скажуть.
-Я в ділі. -Я пас.
Слинько. Особливо коли в тебе є бабло.
Пусте. Нас із Тере достатньо.
-Тере не буде. -А де вона?
-Десь тут, але не можна розраховувати. -Тоді забудьте.
А Ліна?
Не вплутуй мою дівчину. Вона злякається й не зробить.
Що треба зробити?
БАНК ЖИРОНИ
Як ти, любий?
Ну що, дали позику?
-Так. -Правда?
Це вже точно?
-Вибачте. -Так.
-Шукаю цю вулицю. -Так.
-Вона десь поряд? -Так.
Вперед і праворуч.
Я там був, але не знайшов.
Не та перша.
Ви про оту?
Друга. Праворуч, бачите?
Гей!
-Виродок! -Якого хріна!
Прокляття!
Він поранений!
З вами все добре?
Срака, тут так багато бабла. У нього навіть були долари.
-Окуляри, будемо святкувати. -Обов’язково.
Я шалено тебе кохаю,
Але не знаю, як тобі про це сказати.
Окуляри розумний.
Моя дівчина з Лонґроньо. Гаразд?
-Добрий вечір, пані та панове. -Добрий вечір.
Ром із колою, янголе.
Гарне місце, еге?
Привіт. Як справи, красуне?
Можна мені випивку?
-Привіт. -Ти як?
-Чудово. -Колетт, як справи?
Полегше, Сарко.
Полегше, Сарко. Знаю я, який ти.
Ходімо, розважимося.
-Привіт. -Забув про мене?
-Ні. Ти як? -Добре. Прийшов мене побачити?
Оце ти відірвешся.
Сюди ми приходимо, коли пощастить зі справою.
Побачимося пізніше.
Окуляри!
Іди сюди. Представлю тебе подрузі.
Давай, чемпіоне.
-Привіт, красеню. Як тебе звуть? -Начо.
А я Франческа.
Або ж Пакі.
Це Окуляри. Я тобі розповідав.
Ти дуже вродливий.
-Чорт, скажи їй щось приємне. Вона гаряча. -Сарко.
Якщо торкаєшся — плати.
І це плюс цього місця.
Немає розмитих меж. Бачиш?
Я дам їй 5000 песет.
Ти підеш із нею й розважишся на славу.
Хто? Я?
-Так, ти. -Ні…
-Іди, ти це заслужив. -Але я не хочу…
Дідько.
Сарко.
Ну ж бо, давай.
Дай мені гроші на хвойду.
Чіно, ти сам хвойда.
Хочеш помию твій член?
Ні, усе добре. Дякую.
Не хвилюйся. У нас є час.
Та просто…
Так, я знаю.
Що ти знаєш?
Сарко розповів мені, що…
ти ще трохи сором’язливий.
Нічого страшного. Давай, посунься ближче.
Щось не так?
Не знаю.
Я тобі не подобаюся?
-Та ні. -Не подобаються мої цицьки.
Подобаються.
У США в них щось запихають, щоб зробити їх більшими.
-Правда? -Так.
Завжди хотіла величезні цицьки.
Але народ тут каже, що вони гарні.
Так і є.
Подобаються?
Так, вони красиві.
А тепер?
Так краще?
Можеш посмоктати, якщо хочеш.
Гадаю, я вже піду.
Та годі. Ти про що?
-Так. -Ні, ну правда…
Чекай, на початку страшно та все таке, але потім…
Не хвилюйся.
Ти красива.
Ось, візьми.
Ну справді…
Не кажи нікому.
Не скажу, не турбуйся.
Лайно.
Що?
Ти не можеш поки піти.
Бачиш те світло? Це означає, що тут копи.
-Які гарні хлопці завітали. -Не такі гарні, як ти.
Як ти, люба?
Знаєш, нудьгую.
Так, тут трохи пусто сьогодні, так?
А хто цей любчик?
Куенка, помічник інспектора. А це Колетт. Найвеселіша жінка в Жироні.
Ну, якщо ти так кажеш…
Рада знайомству.
-То ви новенький? -А хіба не видно?
-Новачок. -Перше призначення.
Подумали: «Візьмемо в "Ла Ведетт", щоб він там утратив цноту».
Це ми можемо влаштувати.
-Ні. -Що таке?
Іншим разом.
«Іншим разом».
То що вам зробити? Тобі ром із колою?
-Міцний. -Звісно.
З кока-колою.
-Добре мене знає. -Альфонсо, віскі?
-Будь ласка. -А тобі, милий?
-Теж віскі. -Але дай йому хороше, добре?
Він щойно приїхав.
Придурок довбаний.
Начальник — найгірший.
Огидний тип. Колись мусила з ним бути. Мерзота.
А він вас за це не чіпає?
Поліція в руках моєї шефині.
У вихідні, коли багато клієнтів, вони близько не підходять.
-Доведеться тут трохи посидіти. -Так.
Постав туди. Чудово.
Дякую, Колетт.
Ні, дякую. Не треба.
Ось що мені подобається в невеликих місцях.
Якщо люди хочуть продати крадене, вони приходять у цей район.
Тому вибору немає.
Треба знати цю місцевість з усіх боків.
А тут найнебезпечніше, що можна знайти, — це цироз і гонорея.
Заплющ очі.
Що ти задумала?
Нічого, довірся мені. Заплющ очі.
А тепер подумай про дівчину, яка тобі подобається.
Упевнена, що така є.
У тебе ж немає дівчини?
Поки що ні.
Але ж має бути дівчина зі школи чи району, яка тобі подобається.
Так, є одна дівчина.
Добре.
Уяви її в думках.
Бачиш її?
Так.
І що вона робить?
Танцює.
Вона танцює.
Дивиться на тебе.
Усміхається.
Ти підходиш до неї.
Усе ближче.
І ближче.
Ти легенько торкаєшся її.
А тоді
раптом…
РУФУС
Дай сюди.
Що таке? Не любиш танцювати?
Не вмію.
І косяк не можеш забити, але ж куриш.
Мені казали, є дещо, що ти вмієш.
Що тобі казали?
Чого ти хочеш? Компліментів? Ти знаєш, про що я.
Багато грошей отримав?
Чувак був із повним гаманцем.
Хто б міг подумати?
Такий гарний хлопчик.
Я не хлопчик.
Так, я знаю.
Тепер ти чоловік. Правда ж?
Прикро.
Чому це?
Хотіла бути в тебе першою.
А не якась повія.
Хто тобі сказав?
-Чіно. -Довбаний Чіно.
Ліна розлючена. Череваню ще тиждень нічого не перепаде.
А Сарко?
Він побачить.
Ти теж розлючена?
Ні, не розлючена.
Але я таке не люблю. Коли плутаються з повіями.
Ти теж робиш, що хочеш.
Це інше.
Хіба ти не трахнула того вусатого?
Так. І що?
Одна справа трахатися, з ким хочеш.
І зовсім інша, коли тебе трахають за гроші.
Сарко, є щось?
Нічого. Я на мілині. Є готівка?
Стара відьма не бере розписки. Скупе стерво. Лайно.
А скільки я їй відвалив за ті бісові пігулки.
Карга не зруйнує мій вечір. Ґілю, ідемо.
-Де Тере? -На вулиці.
Чудово. Хочеш отримати наркоту?
Тоді ходімо з нами.
Дивіться, ось.
Зніми піджак, Ґілю.
-Іди на хрін. -Ну ж бо.
-Дякую. -Прошу.
-Вітаю. -Добрий вечір.
-У вас є свічки? -Гліцеринові?
Так.
Ти все зруйнуєш.
Ось. Будь ласка, 45 песет.
Дякую.
Що сталося?
Дихайте.
Не можу.
Води відійшли.
Не можу дихати.
Дихайте.
Дихайте глибше.
Не можу.
Я викличу швидку.
Іди всередину. Чорт, рухайся.
Такий милий.
На тебе схожий.
Вона народжує!
Вони вкрали пролінтан, сульфат амфетаміну, рогіпнол,
валіум, прелюдин…
У них був чіткий список покупок.
Так.
Забрали всі гроші з каси. 5000 песет.
Машина була отам.
Сіли в неї та поїхали.
Тож їх було троє. Опишіть їх.
Так, в одного був шрам отут…
-Довге коричневе волосся. -Шрам…
ІСТОРИЧНА АПТЕКА-СПА
ЖИРОНА
Вісім аптек за 20 днів.
І вони завжди крадуть пігулки.
Особливо амфетаміни.
І готівку з каси.
І в Барселоні теж.
Грабежі аптек стали дуже популярними зараз?
Як епідемія.
Схема незмінна.
У дівчини води, що відволікає персонал. Хлопці крадуться в задню кімнату.
І ще хлопець.
-Так, він теж. -Хлопець?
Так, здається…
Хлопець знає каталонську. Відволікає персонал і стоїть на шухері.
А тим часом інші грабують заклад.
Ні, описи не збігаються.
Не в усіх справах.
Може, там кілька людей, які чергуються.
Але вагітна й хлопець завжди є.
Що ти хочеш сказати?
Це банда?
-Гадаю, це зрозуміло. Вам ні? -Не знаю.
У нас тут ніколи не було банд.
Дотепер.
Матроський танець…
Що це за Бускетс?
Оріоль Бускетс. Він з мого класу.
Я його не знаю. Раніше ти його не приводив додому.
Звісно не знаєш, мамо. Я нікого не приводжу.
Для них ми чужаки.
Гей, не кажи так. Батько — держслужбовець. І ми тут давно.
Як скажеш, мамо.
Я прийму запрошення. Це вперше.
Ось, візьми.
Його мама могла хоча б зателефонувати.
Чого ти смієшся?
Мамо, нам більше не треба твій дозвіл.
Так, але в людей є плани.
Ми збираємось у відпустку за три дні.
-Якщо ти їдеш… -Я не поїду.
Це ти про що?
Навіщо? Тато зі мною не розмовляє.
І що ти робитимеш, коли повернешся?
Будеш із сестрою?
Краще вже самому.
У жодному разі.
Якщо не поїдеш, залишишся із сестрою.
-І робитимеш, що вона скаже. -Добре, мамо.
Не хвилюйся. Це всім піде на користь.
Не може бути.
Офіґіти.
Дивися, хто тут. Пропажа.
Точно. Де ти був?
-Недалеко. -А що в сумці?
Не бачиш? Іде в зал підкачатися.
А просто зараз…
Спокійно.
Охолонь.
Хто це?
Вони нам сигналять?
Ні, мені.
Ти їх знаєш?
Трохи.
Знаєш, хто вони?
-Чуваче, що він тобі зробив? -Хай іде. Облиш.
Щось вони довго.
Чорт, Ґілю, розслабся. Ми ж на пляжі.
-Побачиш, принесуть бабло. -Ага…
Ось вони.
Яка гарненька банда.
Як справи, чуваки?
Як пройшло?
Продали три коробки англійським ціпочкам.
Англійкам?
Як ти їх зрозумів, клоуне?
Мова жестів. Захочеш — зрозумієш.
Срана дрібнота.
Та ні, друже, тут інші люди. Вони розслабляються.
Маю камінь гашишу.
Хороша хрінь.
Такого гашишу ви ще не бачили.
Курва,
купка ідіотів.
Ми приїхали продавати, а ти купуєш.
Скільки заплатив?
Дві штуки.
Дві штуки…
Побачиш, ми втратимо гроші.
-Якби ви мене послухали… -Це небезпечно.
Що небезпечного?
Зайшли й вийшли. Усе бабло в банках.
Віднесемо все цигану — він дасть нам зброю.
Дістав він зі своїм шахрайством. Не хочу цього робити.
Бачите їх?
Підеш зі мною. Покажемо цим слинтяям, як треба.
Вони не схожі на наркоманок.
Ти теж.
Має бути непоганий товар.
-Скрути косячок і дізнаєшся. -Так, персик…
Привіт, красуне. Є підкурити?
-Бонжур. -Ви звідки?
-Ти зрозуміла? -Ні, нічого.
-Француженки. -Знаєш французьку?
Каталонська допомагає.
Француженки…
Був у Франції. З іншого боку кордону.
-Як його назва? -Перпіньян.
-Так, Перпіньян! -Так.
-Чуваче, допоможи. Я нічого не розумію. -Я теж.
Гляньте на нього. Як теревенить.
Гарячі штучки, правда?
Він ледь два слова іспанською зв’яже. Як він балакає?
Диви, як близько. Сарко у своїй стихії.
Якого хріна він робить?
Каже, що штовхне цим двом пігулки.
Сарко щось інше їм штовхне, і глибоко.
Вони студентки.
-Він такий милий. -Так, милий.
Вони хочуть знати, що ми робимо.
Що робимо? Крадемо.
-Як сказати французькою? -А я знаю?
Сонечку, я поясню.
Ми грабуємо аптеки.
-Хороший товар чи ні? -Наче гарна якість.
-Дві штуки — супер. -Череваню.
Якого чорта ми тут робимо? Я хочу до Жирони.
-Почалося. -Подивимося, що буде.
А що буде? Нічого.
Підкаблучник.
Ідуть назад.
Народ, гарні новини.
Увечері буде пляжна вечірка, і там будуть туристи.
Це чудово!
Ну ж бо, Ґілю. Курва, веселіше. Ми продамо купу пігулок.
Ось, це тобі.
Казав вам. Тут повно хіпі. Швидко всі таблетки розпродамо.
Привіт.
Одна тобі. Одна для Ліни. Живіть цим чортовим моментом.
Хочеш пігулки?
Слухай.
-Що? -Хочу тебе з деким познайомити
Не зараз, чуваче.
Зараз. Я розповів їй про пігулки, але я ні біса не розумію.
У вас є наркота?
Так, у нас є наркота.
-Пігулки? -Так, пігулки.
-Ми хочемо купити всі. -Добре.
Що сталося з тією француженкою? Переспав із нею?
Ми торкались одне одного, але це й усе.
-І більше нічого? -Це прекрасно, чуваче!
-Що таке? -Хочуть купити всі пігулки.
Ці двоє?
Завтра їдуть до Німеччини. Хочуть усе, що є.
У них є готівка?
Не в песетах, а в марках
-Яка ціна марок? -Набагато вища за песети.
Але маємо поїхати до них. Кемпінг за кілька кілометрів.
-Багато бабла, а живуть у кемпінгу? -Так.
Такий стиль життя. Але бабла в них повно.
Піду скажу Сарко.
Ні, він зайнятий.
Якщо побачиш його, скажи, що ми в машині з цими двома.
-Ти їдеш із нами. -Ні, не їду.
-Як ми розмовлятимемо? -Усе домовлено.
Облиш його, хай іде цілує зад Тере.
Іди на хрін.
Слухай, не сердься! Але ти вибрав хибний шлях!
Тере.
Де всі?
Ґіль поїхав у справі.
Про інших я не знаю.
Сарко теж поїхав?
Він не з ними.
Мабуть, з француженкою.
Сумніваюся.
Спробуймо їх знайти.
Бачили Сарко?
Довбаного уявлення не маю.
Якщо хочеш, почекаємо на них біля машин.
Але тут набагато красивіше.
Ні, ходитимемо колами. На хрін його. З’явиться.
Крім того, ти правий.
Тут красиво.
Ти серйозно?
Це мені допоможе.
І тобі теж!
Почекай на мене!
Холодно, правда?
«Холодно, правда?»
-Ні! -Що?
Браслет.
-Ти його загубила? -Він спав.
-Тут? -Так, щойно.
Ти його знайшов.
Слухай, Окуляри.
-Що? -Ми ж іще не трахалися?
Нервуєшся?
Трохи.
Я на хрін оскаженію, якщо в них не виявиться грошей.
Не хвилюйся, друже.
Думаю, вони просто хотіли, щоб їх підвезли.
Ти що робиш?
Ми не доїдемо. Сраний Сарко лишив машину без пального.
АВТОЗАПРАВКА
БЕНЗИН
Добрий вечір.
-На 2000 песет. -Добре.
-Тримайте. -Дякую.
На все добре.
Дай мені чортову сумку!
-Не кривдьте мене. -Давай, не будь мудаком.
Стій тут і не рухайся.
Так, звісно.
Як скажете.
Лайно! Що ти наробив, Ґілю?
Довбаний виродок!
Вилупки! Засранці!
Чуваче, він мене ранив!
Що ти наробив, Ґілю?
Дідько!
Він мене ранив!
-Заткнися на хрін! -Лайно!
Треба було перерізати горло цьому вишкребку!
Заткніться, ідіоти!
Випустіть мене!
Гей, вона випаде!
Чорт, тримай її!
Триндець, вона випаде!
Випустіть мене!
-Трясця! -Лайно!
Можете забирати.
Дивіться, отам.
Обережно!
Обережно.
-Це там пігулки? -Вони отам.
-Хіба їх не четверо було в машині? -Ідіть за мною.
Він нікуди не втече.
Добрий день.
-Два пива, будь ласка. -Лише одне.
Ні, ніхто з них не зависав із тим хлопцем.
-Упевнений? -Трясця, звісно. Вони переховуються.
Тому й на похорон не прийшли.
На деякий час заляжуть на дно.
А хлопець у лікарні? Говорив із лікарем?
Дуже поганий стан. Не варто розраховувати.
Скільки з нас?
Дякую.
Ти ж не просив про це призначення?
Ні, хотів у Барселону.
Добридень, дівчата.
Зрозуміло, що ти не в захваті.
Я теж був не в захваті на початку.
А потім розсмакував.
Одружився?
Так.
Якщо схопимо цю банду, усе налагодиться.
Наступного року будеш у храмі Святого Сімейства.
-Навряд знайдемо тут зачіпку. -Чекай.
Може, сьогодні пощастить. Бачиш його?
Він базікало. Усіх знає.
Побачиш. Ходімо.
Стривай, Чіно!
Це ви мені?
Не клей дурня. Ти мене бачив.
-Я нічого не зробив. -Знаю. Ти святий.
Послухай.
Хіба ти не в жалобі чи щось таке?
Я? Чого б це?
Хіба ти не товаришував із загиблим хлопцем?
-Ґілем? -Так, з ним.
Я б не сказав, що ми були справді близькі.
Але все одно прийми мої співчуття.
А Ґіль був замішаний у тій фіґні з аптеками?
-Якими аптеками? -Чорт, Чіно. Ти сам напросився.
Я правду кажу. Не знаю про це нічого.
Хочеш ще ляпаса?
Життям присягаюся, що не брешу.
Уявлення не маю. Ви щось плутаєте.
Показуй, що в кишенях.
У мене нічого немає.
Чіно, не випробовуй моє терпіння.
Я тебе вдарю.
Що з тобою?
Треба щось робити, бо Тібідабо чекає.
Що за мотлох? Кажи, де решта.
-Про що ви? -Лайно, руки на стіну.
-Боже, присягаюся, я не… -Стули пельку!
Погляньмо, що в нас тут.
Гей, а це що?
Це не від застуди.
-Це не моє. -Ти про що, шмат лайна?
На що натякаєш?
Ти теж це бачиш? Що робитимемо з ним?
Заберемо його у відділок.
Точно. Заберемо його у відділок.
Чіно, ти сам нарвався. Поводився, як справжній мудак.
ҐІЛЬЄРМО ҐАРСІЯ МОРЕНО 11,06.1959 – 07,08.1978
Такий милий на цьому фото.
А був гидким виродком.
І характер був поганий.
Та на ну хрін.
Кріс, немає що їсти.
Треба було щось купити.
-Є макарони й томатний соус. -Ну ось.
Макарони з томатним соусом. Ти ж знаєш, як воду скип’ятити?
І можеш прибрати в кімнаті. Мені набридло бути твоєю прислугою.
-Вони будуть за тиждень. Глянь на дім. -Тиждень?
Час проминув, так?
Звісно, тебе ж тут ніколи не було.
Постійно десь вештався. А потім тебе з ліжка не витягнеш.
Облиш мене. Ти теж робила, що хотіла.
Думаєш, я не помітив, що ти свого хлопця приводиш?
-Якщо хоч слово скажеш… -Що?
Я анічичирк.
Без смаку.
Ага, якесь лайно.
Досі ходиш у той клуб гральних автоматів?
Так, іноді. А що?
Ампаро розповів,
що хтось пограбував це місце.
Виявляється, власника закололи.
Пана Томаса?
Не знаю ім’я.
Коли це сталося?
Наче вчора вночі.
Подумала: «Добре, що він не пішов». Ти ж допомагав йому зачинятися?
Сиди. Я відповім.
Алло? Так.
Так, секунду.
Це тебе.
-Хто це? -Не знаю. Просять спуститися.
Що таке, Окуляри? Чого сумний?
-Ти казав, що треба залягти на дно. -Я багато чого кажу.
Сідай. Проїдемося.
Гарний будинок.
Гроші водяться.
Що робить батько?
А твій?
Мій? Яйця чеше.
Пам’ятаєш, як Ґіль теревенив про пограбування банку?
ЦЕНТРАЛЬНИЙ БАНК
Ти це серйозно?
Краще, ніж грати зі смертю через дріб’язок і померти від кулі.
-Звідки гроші? -Пограбував гральні автомати.
Якби такий був у Ґіля, він би був живий.
Ми були придурками.
А тепер іди й попроси це розміняти.
Роздивися, хто там є, де зберігаються гроші. Усе.
Ми вдвох його пограбуємо?
Ні, нас буде четверо.
Ми з Тере підемо всередину.
Черевань не глушитиме машину.
А ти стоятимеш на куті на сторожі, щоб не прийшли копи.
ЦЕНТРАЛЬНИЙ БАНК
Чорт, Пепіне.
Ти знову за своє.
Маноло…
Припини.
Купа місць, де можна припаркуватися.
Щотижня те саме.
Я ж казав, що мене вже тиждень спина замучила.
Мені самому їх занести?
Уже їду.
-Маноло, усе готово. -Він уже їде.
-Я закінчив. -Пепін їде.
Оце вже краще.
Давай.
Рухайся.
З дороги!
-Погляньмо. -Він точно нас бачив?
Триндець, точно.
А може й ні.
Зі зброєю й панчохами на голові? Ви зовсім дурні.
Трясця! Це якийсь дріб’язок.
Бачив обличчя касира, коли ми ввійшли? Ледь не обісрався.
Лайно! Що за на хрін!
-Звідки вони взялися? -Звідки я знаю?
-Лайно! -Боже!
-Чорт! -Тримай, Окуляри!
Давай, трясця, бери!
Ну ж бо, Окуляри! Стріляй на хрін!
Лайно!
Черевань хропить, як стара баба.
Навіть не помітив.
Ти вчора гарно спрацював. У тебе є яйця.
Думаєш, він помер?
Не знаю.
Сподіваюся, що ні.
Побудь у тіні деякий час.
Не ходи у «Фонтан».
Тобто, роби що хочеш.
Але я б радив
тікати.
Чому?
Ти не такий, як ми.
Я роблю те саме.
Робиш, але це інше.
Я не розумію.
У тебе є, що втрачати. А в нас — ні.
-У тебе інше життя. -Я хочу це життя.
Знаєш, як бути у в’язниці?
Я провів там шість місяців — повір, це не жарти.
-Особливо для такого, як ти. -Бо в мене немає яєць?
Ні, друже. Яйця тут ні до чого.
Ти побачив те, що мусив.
Справи тільки погіршуватимуться.
Це не завершиться добре.
Чорт, холодно.
Тобі ж подобається Тере?
Вона крута.
Хочеш трахнути.
Як нещодавно на пляжі.
Думав, я не знаю?
Вибачте, я шукаю дівчину.
Висока брюнетка на ім’я Тере.
Наступна вулиця. Будинок із купою дітей.
Дякую.
Вітаю.
Я шукаю Тере.
Тере!
-Що ти тут робиш? -Поговорімо?
-Щось сталося? -Ні.
Тобто, я не знаю. Давно не був у «Фонтані».
Чого дивишся?
Просто. Дивно бачити тебе такою.
Що таке? Чому ти тут?
-Це ти розповіла Сарко? -Про що?
Про мене.
-Чого б говорили про тебе? -Ну…
Ви про все говорите. Ти розповіла про те, що сталося на пляжі?
Ані слова не казала. До чого це все?
Ми балакали того дня.
Сказав не приходити у «Фонтан». Що мені з вами не місце.
-Правильно. -А ти що думаєш?
Що мені казати? Роби, що хочеш.
Має бути щось. Тобі все одно, що ти мене ніколи не побачиш?
Сказав як друг. Щоб із тобою нічого не сталося.
Так.
А також тому, що йому не подобаємося ми.
Які ще «ми»?
Чорт, Тере. Та що з тобою?
Я тут через тебе.
Я хочу знати…
Що? Чи трахнемося ми знову?
Ти це зробила, тільки щоб подратувати Сарко?
Він був із француженкою, і ти помстилася.
Ти все перекручуєш.
Це ти все перекручуєш.
Начо.
Звісно, що мені не все одно. Правда.
Але в тебе попереду все життя. Живи.
Це твій вибір.
Тере!
Іди сюди!
Післязавтра будемо у «Фонтані».
Якщо ти не поїдеш…
Бувай, Окуляри.
Тере!
Іду.
З ними була дівчина.
І офіцер бачив хлопця близько 16 років на сторожі.
-Як і в аптеках. -Саме так.
Але я не розумію, чому ти вважаєш, що це ті самі люди.
-Ще долити? -Ні, дякую.
Як скажеш.
Якщо ми розповімо комісарові, а це помилка…
У нас є інформатор.
Чув, як кохана одного хлопця, Череваня, казала, що вони майже вбили поліцейського.
Добре, що він не загинув.
Висів на волосині.
Шолом зупинив кулю, інакше б він уже був у труні,
а його мізки — розмазані по дорозі.
Виродки.
То спіймаймо їх.
Можна пива?
Як справи, друже?
Давно тебе тут не бачив.
Був у від’їзді.
Тобто ти й не чув?
-Про що? -Про Танцюра.
Копи вчора його взяли.
Кажуть, він причетний до того пограбування банку в Борділсі.
Це неправда.
Так, неправда.
Привіт, Окуляри.
Чув про Танцюра.
Так, відстій.
Особливо зараз.
-Череваню, зараз прийду. -Добре.
Привіт, Щуре. Як справи?
Друже, ти як?
Та нічого.
Слухай, чому ви не візьмете мене?
Тебе? Куди?
Куди ви збираєтеся.
Ви ж знаєте: я готовий на все.
Ага, на будь-яке лайно.
Ходімо на вулицю. Тут надто спекотно.
Де на хрін Тере?
Навіщо вам ще хтось? Я поїду.
Територія велика. Має бути троє.
Правильно.
Тере, Сарко і я. А ти за кермом.
Карлосе!
Усе ускладнюється.
Поки заведемо машину й поїдемо, буде надто пізно.
До речі, про час. Слава богу.
-Зрештою ти прийшов. -Так.
То що Щур?
-Він щойно вийшов. Не хоче вплутуватися. -Трясця.
Нас четверо, цього не досить?
Треба ще один.
-Чіно? -Я не довірю йому зброю.
Може кермувати.
А мені?
Ти на шухері.
-Ні, я йду всередину. -Немає більше зброї!
-Ти будеш на шухері. -Ні.
Я йду.
Сама кликала його.
Тепер буде так.
-Вітаю, пані. Як ви? -Добре.
Тримайте, пане…
Усім лягти на довбану підлогу!
Лягайте на хрін!
Трясця, рухайтеся!
Лежіть і не ворушіться!
БАНК КАТАЛОНІЇ
Лежати! Вставай. Та вставай же ти, трясця!
Впусти мене, або я вишибу йому мізки.
-Чорт. -Відчини ці срані двері!
Заради бога, впусти його!
ПЕРУКАРНЯ ХУАНА
ТЕЛЕФОН
-Дідько, відчиняй! -На підлогу!
Заходь туди. Ну ж бо!
Дивіться вниз, курва!
Обійди з іншого боку!
Тільки спробуй мені поворушитися.
Сиди спокійно! Швидше!
Клади слухавку, гнидо!
Вставай! Відчиняй цей довбаний сейф.
-Не можу. -Відчиняй на хрін!
-Він працює із затримкою. -Що?
-Треба десять хвилин… -Відчиняй! Триндець, ворушися!
Два, чотири…
Шість, п’ять, два.
Та якого хріна!
Курва, поквапся!
Я не буду тут чекати цілий день.
-Готово. -Тоді вали звідси.
Що я сказав? Бути з іншими!
Туди!
На підлогу!
Лежати!
Трясця, будьте там!
ЗАКУСОЧНА «ІСАМА»
Можна мені телефон?
Якого хера робить Сарко?
-Що таке? -Чекаю, поки відчиниться сейф.
-Довго ще? -Чотири хвилини. Дай.
-Та ну на хрін! Ходімо! -Чорт, чекай.
-Ходімо! Дідько. -Це дріб’язок. Стій тут.
Вітаю, Куенка.
Я б хотів поговорити з інспектором Куенкою.
Я тебе запитаю…
ще один довбаний раз.
Хто на хрін ще був із тобою в банку?
-Куенко, до телефону. -Зачини срані двері!
Дивися на мене.
Ну давай.
Лайно.
Алло?
Нас упіймають. Ходімо!
Іди сюди, засранцю.
Відчиняй дверцята.
Чорт, не рухайся! Не рухайся на хрін!
-Скільки ще? -20 секунд.
Лишайся там, або я тобі череп рознесу!
Не рухайся, кажу!
-Швидше! -Відчинився.
Забирайся на хрін із дороги.
Вони досі там. Так.
Довбаний донощик! Засранець!
Перекладай.
-Хутчіше! -Ходімо!
Швидше! Тікаймо!
Де вони всі на хрін? Де Чіно?
Що за херня!
Де Тере? Ми не можемо їхати без неї!
Вона про себе подбає.
Зачекай хвилину.
-Вона там, Череваню! Чекай! -Чорт, чекай.
Та ні хріна! Вони мене не спіймають!
Трясця! Що робити?
Їдь швидше.
Давай, тисни на газ!
Срані виродки.
Лайно, вони наздоганяють!
Що тепер, Сарко?
За аркою вправо.
Срань господня!
Швидше, Череваню!
Давай.
-Триндець. -На хрін швидше!
-Дідько! -Заткнися!
Ти що робиш?
Курва!
Боже!
Череваню, їдь швидше.
Рухаються в бік Жирони.
Зрозумів. Їдуть сюди.
Поїдуть через міст Ла Барка
Лайно! Рухайся, Череваню! Вони все ближче!
Ти нас уб’єш!
ПОЛІЦІЯ
-Вони близько. -Їдуть!
Та ви на хрін жартуєте? Лайно!
Задкуй, Череваню! Ворушися!
Вогонь!
Швидше!
-Засранці! -Дідько!
-Сарко, усе добре? -Я в нормі!
Їдь далі. Я добре.
Їдьмо! Швидше!
Трясця! Це триндець!
Охрініти.
Гальмуй, Череваню! Обережно, дорогу перекрито!
Лайно! Череваню, тікай!
-Швидше! -Охрініти!
Ворушіться!
Чорт, тікайте!
Трясця, Сарко!
Швидше.
-Відстій! -Виродки довбані!
Мудаки!
Чорт, ну ж бо. Срані паскуди.
Трясця!
Засранці!
Це просто подряпина.
Це просто срака. Давай!
Лайно! Треба рухатися, Череваню.
Череваню, ні!
Ні!
Довбані гниди!
Трясця!
Ходімо! Ворушися!
Лайно, ну ж бо!
До біса!
-Чорт! -Сарко!
-Лайно! -Ходімо!
-Не можу рухатися! -Можеш!
-Не можу, друже! -Дідько, ти можеш!
-Вали звідси! -Ходімо, Сарко!
Тікай, бо я сам тебе пристрелю!
Тікай, трясця!
Кріс, допоможи занести на кухню!
-Ну ж бо! -Звісно, іду!
-Начо! Що сталося? -Просто подряпина. Упав із мотоцикла.
-Це нічого. -Боже, ти весь у крові!
Як ти кажеш, що це «нічого»?
Не так погано, як на вигляд. Усе добре, тату, чесно.
-Упав із мотоцикла! Іди до лікарні. -У ванну.
-Заспокойся, мамо! -Де аптечка?
У спальні.
-Це подряпина. -Що ти зробив із собою?
Аптечка.
Мамо, не хвилюйся. Нічого серйозного.
-Знімай футболку. -Ось.
Давай. Ви двоє, виходьте.
Ходімо, мамо.
Крові багато, але з ним усе буде добре.
-Тепер показуй. Ну ж бо. -Та там нічого.
Це не мотоцикл.
-Кажи правду. -Був на мотоциклі.
Упав.
Якщо хочеш, щоб я допоміг, кажи правду.
Або можеш вимітатися.
Що таке, синку?
Обережно, вовк!
Вовк!
Чекала, але документи не прийшли. Хотіла проголосувати.
За Демократичний пакт Каталонії.
ОСПК.
Соціалістична робітнича партія Іспанії.
Начо.
Добрий вечір. Іґнасіо Каньяс?
Так, це я.
-Можна поговорити з вашим сином? Він тут? -Так, ми тут разом.
Проходьте.
Начо вже в ліжку.
Так рано?
Так, у нас стався невеличкий інцидент під час риболовлі.
-Любите ловити рибу? -Дуже.
Увесь тиждень були в морі.
Увесь тиждень?
Це ж не ваш будинок.
Ні, мого друга. Він повернувся до Жирони.
А в нас ще є кілька днів відпустки.
Вам адресу дружина дала?
-Так. -Це вона дала.
Але послухайте,
цей інцидент, як…?
Начо подряпався, коли закидав наживку.
Отака неприємність.
-Лікар не знадобився, я сам обробив. -Скажіть йому, що ми тут.
Звісно.
Але навіщо вам мій син?
Він міг брати участь у пограбуванні.
Забираємо його у відділок на допит.
Це не міг бути він.
-Це помилка. -Приведи.
-Чекайте! -Стійте тут.
-Я не розумію… -Заспокойтеся.
Спокійно.
А ось і він.
Давай, прокидайся, Окуляри.
Так тебе кличуть дружки?
Усі ці балачки про рибу,
додаткові дні відпустки…
Ну годі вже.
Ви хочете допомогти сину.
За неправдиві свідчення
теж можете піти у в’язницю.
Не вперше.
Провів 48 годин у камері багато років тому.
Брав участь у студентській демонстрації.
Тато вніс заставу за мене.
Забрав поліцейське досьє додому.
Досьє на мене.
У ньому було написано:
«Непокора режиму».
З таким я б ніколи не отримав службову посаду.
Не знаю, як склалося б моє життя. Точно інакше.
Підкуп поліції.
Віддав годинник і ризикував сісти у в’язницю.
Щоб у мене був цей шанс.
Якщо думаєте про підкуп…
Робіть те, що мусите.
Звинувачуйте мене в чому завгодно.
Ще раз: я скажу, що весь тиждень рибалив із сином.
Він має заплатити за злочин.
Перед законом усі рівні.
А в житті — ні.
У мого сина є перевага. У нього є я. І сім’я.
-Це не зміниться, коли він вийде. -Ми ні, він так.
Він ніколи вже не буде тим самим.
І ви це знаєте.
Ідальґо?
-Що? -Ще довго?
Хвилинку, він не квапиться.
Час є. Хочете змінити свідчення?
Ваш син зізнається.
Може, уже це зробив.
Нащо погіршувати?
Ми були тут весь день.
Рибалили.
А власник будинку, який дав вам ключі…
Він знає?
-Він близький друг. Ви йому розповіли? -Так.
Довго надягав на нього футболку.
Він не поїде з нами.
Це не він.
-Що? -Ти ж чув.
Вони були тут тиждень. Рибалили.
Жартуєш?
Ні.
Ви казали, що власник будинку приїхав учора й був тут до сьогодні.
Пропонував відвезти вас у лікарню.
Так. Сказав, що мусить їхати, тож…
Упевнені?
-Так. -Ваш друг скаже те саме?
У суді?
Точно те саме?
Так, звісно.
Бачиш? Це не він.
Авжеж.
Чекай, Куенко.
Ти правильно зробив.
Ми взяли Сарко.
А це нормальні люди.
Пацан ледь не обісрався.
Він би й дня не протримався у в’язниці.
Іґнасіо Каньяс?
Іґнасіо Каньяс Наварро?
Так, це я.
Вибачте.
Як справи, Окуляри?
Такий елегантний вигляд.
Як ти, Сарко?
Хріново.
Найгірше — це зуби. Одного дня просто видеру. Усе одно їжа тут — лайно.
-Знаю декого з твоїх клієнтів. -Правда?
Лимон, Колумбієць.
Той російський придурок, Юрій.
Кажуть, що ти профі.
Не такий профі, якщо вони досі тут.
Якби робив дива, був би священником, а не юристом.
Знаєш, я вже давно дізнався, що тебе сюди перевели.
Вибач, що не прийшов раніше.
Не переймайся. Краще пізно, ніж ніколи.
Чорт, Окуляри. Стільки років минуло.
Двадцять вісім.
А як твоє життя?
Моє? Та нічого такого.
Та годі, ти ж не вчився цілодобово.
-Одружився? -Так.
Але ненадовго. Два роки.
-Діти є? -Ні.
-Може, ти не знаєш. -Та ні.
Точно немає.
До речі, я переглянув твоє досьє.
Це буде непросто.
Треба спробувати об’єднати справи.
-Як пощастить, за кілька років… -Кілька років… Гадаю, у мене їх немає.
Що ж, це теж можна використати. Вихід із в’язниці за станом здоров’я…
Вона тобі теж листа надіслала?
Тере? Так.
Тому ти тут. Вона сказала тобі прийти.
Чортова жінка.
Казала, що маю тобі подзвонити.
Турбувалася за тебе.
Усе своє життя.
Ніколи не пропускала відвідувань.
Де б я не був, приїжджала побачитися.
800 кілометрів до Кадіса.
Аж одного дня вона не прийшла. Трясця.
Присягаюся, мене дрож пройняв. Бісова хвороба забрала її миттю!
Я був на похороні.
Купа народу.
Її любили там, де вона жила.
Я мав би прийти її побачити, але ці виродки…
А ти, з тим життям, яке в тебе було, міг прийти до неї.
Гадаєш, я про це не думав? Та тисячі разів.
-Але не прийшов. -Ні, бо в мене не було шансу.
Вона завжди була поведена на тобі, хоч ти скнів тут.
Ага.
Певен, ти був би радий, якби того дня я…
Що?
Якби мене пристрелили, і в тебе був би вільний шлях.
Ти що? Ти врятував мені життя.
Що ж, так.
Я думав про це.
Не брехатиму.
Я погана людина.
Що смішного?
Ти справді облажався.
-Вона була без тями від тебе. -Змінімо тему?
-Не казала тобі? -Що була без тями від мене? Ні.
Ми були братом і сестрою.
Не дивно, що вона тобі не казала. Соромилася.
Брат і сестра?
Один батько, але різні матері.
Ніхто в околиці не знав.
Спершу ми теж.
Коли між нами стало все серйозно, мама їй розповіла.
Щоб не залетіла від мене.
Ми припинили це…
-Вона тебе любила. Ти любив її… -Вона була мені сестрою.
Вона була мені на хрін сестрою!
Хай там як, зараз це неважливо.
Що було, те загуло.
Забудьмо про це, Окуляри?
«ФОНТАН»
БАР «ФОНТАН»
-Що сказали? -Вісім тридцять чи дев’ять.
У барі. Побачимо.
БАР «ФОНТАН»
Привіт. Не бачив Джоу?
-Джоу? Не був тут принаймні шість місяців. -Зрозуміло.
Де автомат із сигаретами?
Там.
СИГАРЕТИ
Як справи, Окуляри?
-Тере. -Давно не бачилися.
-Рік. -Чи навіть більше.
Рада бачити.
Що зараз робиш?
Учуся. А ти?
Намагаюся вижити, як завжди.
Допомагаю сестрі.
-Вона знову вагітна. -Ну?
Це ж треба.
А Сарко?
Досі сидить. Відвідую щомісяця.
Суду ще не було?
Ні, ситуація дещо ускладнилася.
Він встряг у бійку у в’язниці й має нові обвинувачення.
Зрозуміло.
Та ти ж його знаєш: жаліється, але тримається.
Хочеш випити?
Не можу. На мене чекають.
Хто? Дівчина?
Ні, друзі.
А подружка є?
Ні, не подружка.
Але є дехто.
Ти тільки поглянь на себе, Окуляри.
Допоможи знайти Джоу.
Треба трохи купити.
Це неможливо. Його посадили певний час тому.
Скільки треба?
На 200 песет.
-Зачекай на вулиці. Може, і допоможу. -Гаразд.
Кармен! Іди сюди! Тобі мама телефонує!
Сподіваюся, невдовзі побачимося.
Так.
Треба зустрітися.
Дуже красива.
Подружці теж це кажеш?
Ні, їй не казав.
Поки що.
Як тобі таке?
Завтра я йду в клуб.
У «Руфус»?
Як хочеш прийти…
Звісно.
До зустрічі там.
Упевнений?
Упевнений.
Про всяк випадок…
Бувай, Окуляри.
Переклад субтитрів: Ольга Ковальова