Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Og hvis du er P!nk-fan,
skal hun på turné i Storbritannia og Irland...
Beautiful Trauma-turnéen kommer tilbake.
Cardiff, Glasgow og Liverpool...
Hun skal ha to store konserter på Wembley Stadium i London.
Jeg kommer nå
Så du bør få i gang festen
Jeg kommer nå
Så du bør få i gang festen
Få i gang festen på en lørdags kveld
Alle venter på at jeg skal komme
Sender en melding Til alle vennene mine
Vi vil se stilige ut I min Mercedes Benz
Jeg har mye stil Mine diamantringer i gull
Jeg kan gå i flere mil Hvis du skjønner hva jeg mener
Kom an!
Jeg kommer nå, så du bør få i gang festen
Greit, jeg kommer
Jeg kommer nå, så du bør få i gang festen
Opp med støtfangeren, kom deg ut av bilen
Bilskiltet sier Vakker nummer én-superstjerne
Jeg kommer nå Så du bør få i gang festen...
-Takk. -Bare hyggelig.
Hei.
Hei!
-Hei, takk. -Bare hyggelig!
20 DAGER TIL WEMBLEY
Vi kom frem.
Rock and roll!
-Takk. -Bare hyggelig.
Kom og se, vennen.
Er ikke dette kult?
Er det ikke fantastisk?
Nei!
Gjør det. Sett den på.
-Det holder. -Se hva vi har.
Sjampanje! Dette er en feiring.
Er du ikke glad for at mamma spiller på stadioner i Europa?
OG P!NK
-Jeg vil at du skal si ja. -Nei!
-Hva om du får stå på rulleskøyter? -"Rulleskøyter"?
-På scenen. -"På scenen"?
-Vil du det? -Nei.
-I tutuskjørtet vi lagde? -Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg går allerede på scenen.
Men du kan synge noe med en ekte mikrofon.
Med en ekte...
Du kan få en platekontrakt.
Eller jeg vil ikke ha en.
Sikkert smart. Skål.
-Hei. -Hei, hvordan går det?
Da var vi her.
Hvordan har du det?
-Jeg også! -Kom igjen.
Hei, alle sammen.
Veldig lite.
Herregud.
Jeg liker å stå opp og se verden med barna mine,
like mye som jeg liker å gjøre det bra på scenen.
-Med oss. -Hvorfor?
-Du kan leke når vi kommer tilbake. -Nei...
Det er mange grunner til at mødre ikke gjør dette.
Det er enklere for menn, bare primalt,
å gå ut døra uten å se seg tilbake. Det er bare det.
-Du skal gå til mamma. -Kult!
Det er umulig for en mor å forlate barna sine
uten å tenke på dem hvert bidige sekund,
og bekymre seg så mye at man ikke får sove.
For mange mødre,
når de blir mødre og de drar på turné, så slutter de.
Du klarer ikke å se for deg at du klarer begge deler.
Jeg kan rettferdiggjøre det å ta med familien
over hele verden fordi vi skaper minner sammen.
Det må være verdt det.
Turnéen må være perfekt for alle
som kjøper en billett.
Kan jeg få en medium?
Du kan få den størrelsen.
Men det må også være perfekt for barna mine.
Jeg strever for å klare begge.
Her er det en båt.
Det føles som 18 liv siden.
Hei.
Ville jeg ende opp her? Ja, absolutt.
Trodde jeg at jeg ville det? Ja.
Du ber om dette livet før du kommer hit.
Du velger foreldre, hindringer,
leksjonene du trenger å lære,
men jeg prøvde bare å overleve dagliglivet.
Da jeg først gikk på scenen, var jeg ikke glad.
Foreldrene mine hadde skilt lag, og pappa kjørte meg.
Jeg husker den bilturen.
Jeg vil ta tak i den lille jenta, klemme henne,
og fortelle henne at det vil gå bra.
Du kan ikke såre meg nå
Jeg kom meg vekk fra deg
Jeg trodde aldri jeg ville det
Du kan ikke få meg til å gråte
Du hadde en gang makten
Han fortalte meg alltid:
"Len hodet bakover, spytt i vinden,
"og vis dem hva du har."
Gå til posisjonen deres!
-Wills, flytt deg, er du grei. -Hvor da?
Utenfor det tapede området.
Vi går gjennom det nye først.
-Ja. -Bare for å se...
For å gå gjennom det.
Du kan få en følelse av stedet, så det ikke blir første gang.
-Det er det samme. -Ja.
Lamper, lysekrone, rullebånd.
De dukker opp på de ulike rullebanene,
men omfanget ser bra ut på den nye scenen.
Jeg blir ikke i nærheten av Justine?
-Det er mer på bakken. -Hun blir langt unna.
De blir ikke nærme.
Jeg har gjort første, andre og tredje akt.
-Ja. -Jeg har det inne.
Ja.
Har vi noen ekstra Bob Mackie-klær her?
Vi har også det Tony lagde for BRIT-prisen.
-Vi har det. -Ja.
Hun kan dyppe det over natten og gjøre det litt rødere.
Ellers må jeg gå til Red Light District og finne meg et antrekk.
Det var det.
Ok.
-Vi vil si: "God morgen!" -God morgen!
Bare når du har friske hofter.
Ja.
Du snakker for døve ører
Det hjelper ikke Å prøve å finne ut av det
Hvordan kan du erstatte alle disse årene?
Kom igjen!
Så nå er du ute av bildet
Hei, Jamesey! Hvordan går det? Det er alle sammen.
Ok.
Kan jeg si hei? Hallo? Hei...
Kom igjen.
Ikke lur meg Ikke kødd med meg
Ikke lur meg
High five, kompis!
Du, kompis?
Vil du ikke ha denne?
Nei.
-Nei takk? -Nei.
Nei takk? Kan du si: "Nei takk"?
-Nei takk. -Takk.
Den har vide armer.
Mamma!
Det er deg. Tre, fire, fem, seks, sju.
Jeg tror jeg endelig hadde fått nok Jeg tror at jeg tenker for mye
Jeg tror vi er ved veis ende Gi meg et siste kyss
Jeg går ikke ut døra.
Noen går ut døra og drar på jobb,
og de lar det som er hjemme være hjemme, og de gjør jobben sin.
Jeg går aldri ut ei dør.
Alt er smeltet sammen.
Det er både vakkert og utrolig overveldende.
Hvordan skal vi ha alt dette under kontroll?
Hva med oss?
Det var ekte.
Du får sparken for det under en Madonna-øving!
Jeg tror det. Jeg har hørt det. Ok...
Vi var helt rå
Treff de tonene. Du bør treffe de notene.
Vi brenner så sterkt, at vi brenner ut
Jeg fikk deg til å jage meg Jeg var ikke så vennlig
Min kjærlighet, min dop Vi er helt fortapte
Syng!
Vi har vært på rømmen så lenge At de ikke kan finne oss
Hvem må dø for å minne oss
Om at det føles som vi valgte dette blindt Nå skal jeg ødelegge en hotellobby
Disse tøffe tidene kommer stadig
I går rotet jeg det til igjen
Noen dager puster jeg knapt
Etter at vi var høye Og kjærlighetensdopen døde
Det var deg Ja, jeg tåler det
Mareritt jeg våkner i Det er ikke noe
Nei, ikke noe Ikke annet enn deg
Mitt perfekte lavmål
Vakre traumer
Jeg skrev dagbok under hele graviditeten
og det første leveåret til Willow.
Jeg har skrevet brev til Willow ved store anledninger.
Også den dagen hun ble født.
Jeg skrev et brev den dagen hun begynte i barnehagen.
Hver bursdag. Jeg har dem i en bok.
Hun skal få dem en dag.
Det er vel interessant når du er barn?
Du tror foreldrene dine er Gud. De er de første idolene.
De er ikke mennesker, men bare foreldre.
De perfekte foreldrene. De skal være perfekte.
Det eneste formålet er å elske deg på en perfekt måte.
Når man mister det, uansett hvor gammel du er...
Din første hjertesorg.
Foreldrene dine er menneskelige,
med sine egne liv, feil og tabber.
De kan ikke elske deg perfekt. De kan ikke engang elske seg selv.
Du strever med det i ti år.
Så blir du foreldrene deres.
Du innser: "Har du alltid vært sånn?"
"Er det derfor jeg tenker som jeg gjør?"
Willow kommer aldri til å føle det om meg.
-Jeg vil ha kos. -Willow.
Hva?
La oss kose. Blir du med meg til stedet i dag?
Jeg må dusje og du må spise,
så vi kan få på deg klær.
Da kan du kjøre sammen med meg til stedet.
Det er nesten øving, så...
Alle må spise.
Kom og spis. Smak på dette, Jameson.
Spis frukt. Gå og spis frukt.
Nei!
Det er appelsin. Det er godt. Smak på den.
Jameson, du...
Se på meg.
Du må bli med meg. Du må gjøre deg klar.
Du liker ikke å bli mast på.
-Hører du hva jeg sier? -Ja.
Kom igjen.
-Nei... -Kom igjen.
Jeg er effektiv.
Det var bra, ikke sant? Si at Willow skal kle på seg.
Kle på deg!
Kle på deg, Willow.
Den er for stor.
For stor? Ok.
-Er du klar? -Ja!
-Er du klar for den store dagen? -Ja!
Fantastisk!
Willow!
Vil du ta den med? Ok. Kom igjen.
Så lenge den blir med hjem.
Hent en genser. Vi snakkes snart.
-Ha det. -Elsker deg.
Elsker deg.
Snakkes, kompis! Ser deg der. Ingen high five?
-Takk. -Ja, kompis.
Er alle klare?
-Ja. -Ok.
-La den være. Ikke dra den av. -Hvorfor?
-Fordi det må leges. -Hvorfor?
-Det er slik kroppen leger seg selv. -Hvorfor?
-Fordi du er en sterk gutt. -Hvorfor?
-Og kroppen er et mirakel. -Hvorfor?
-Og robust. -Hvorfor?
-Kan du si "robust"? -Nei!
-Jo da. -Nei, mamma!
-Prøv. Si: "Robust." -Jeg klarer ikke!
-Si: "Robust." -Jeg klarer ikke!
Ok. Si: "Rob."
"Rob."
-Us... -"Us."
-T. -"T."
Ja! Du klarte det.
Si: "Robust."
Robust.
Hva tror du? Er det stort nok for deg?
Ja.
Vet du at alle menneskene kommer for å se deg?
Jeg var i baren i går sammen med Jon Bon Jovi,
og han ga meg råd om stadioner.
Han sa: "Alle ser på øyeeplene dine gjennom skjermen."
Det er så langt!
Alle ser deg fordi du er... Du er svær.
Hvis du får kontakt med de du kan se,
de på første rad,
får de som er bak den samme opplevelsen via dem.
Du kan ikke røre noen, så det kødder med hjernen din.
Ingen skal få panikk
Som fakler...
-Kjenner meg. -Ikke du!
Det var hele scenen.
-Ok. Klar. -Ja.
Ikke lur meg
Det er vanskelig å synge sangen og gjøre alt det.
Nei, ikke prøv å lure meg
La oss begynne på nytt. Kan vi det?
Syngingen og dansingen er to forskjellige ting.
Det er vanskelig. Jeg kan ikke...
Ikke prøv å lure meg...
La oss prøve igjen.
Alle disse årene
For nå er du ute av bildet Det eneste du trenger
Jeg trenger trommer.
Ikke prøv å lure meg
Jeg hører ingen rytme.
Ikke lur meg
Ikke kødd med meg
Ikke lur meg
Koreografi ned her etter den villeste dansen noensinne...
Absolutt.
Og den vanskeligste delen å synge... Det er vrient.
Du burde bare synge.
Når jeg er ferdig med Jenny, skal jeg bare gå.
-Gå ned. -De bør gå saktere.
Jeg må.
Gi deg all min kjærlighet Til tålmodigheten er slutt
Nei, ikke prøv å lure meg
Det er interessant for en ung kvinne å være sjefen,
å bli respektert og slippe å være ufyselig
for å bli respektert.
Du må være et godt eksempel. Du må jobbe hardt
og ha høye forventninger til deg selv, så vil andre følge etter.
Ikke lur meg
Det hjelper ikke Å si at du er lei for det
Du snakker for døve ører
Det hjelper ikke Å prøve å finne ut av det
Hvordan kan du erstatte alle disse årene?
Nå er du ute av bildet
Det eneste du trenger
Kom igjen, ikke prøv å lure meg
Ikke lur meg
Ikke kødd med meg
Ikke lur meg
Ikke kødd med meg
Ikke lur meg
Ikke kødd med meg
Ikke lur meg
Takk.
-Ja! -Ja, for faen.
-Det var bra. -Så du på?
-Ja. -Likte du det?
Liker du å se på konserten?
-Vi har mye å snakke om. -Bra.
Jeg hadde en ut-av-kroppen-opplevelse hele tiden. Ses på hotellet.
Hvis jeg hadde vært blant publikum og hadde kjøpt billett,
og hadde betalt for parkering og mat,
og gjort en innsats for å komme og se den konserten,
hadde jeg vært skuffet.
Du er for hard mot deg selv. Konserten var bra.
Folk var begeistret.
Hvordan var det der du var?
Sykt. Folk var helt ville.
Følte du deg ikke langt unna meg?
Nei. Det føltes mektig.
Vi la til 8000 kvadratmeter med scene, men brukte like langt tid.
-Vi forventet å gjøre dobbelt så mye... -Du løper.
...på den samme tiden, men det er umulig.
Ja.
Jeg pustet ikke før jeg kom til "Ninety Days".
-Jeg skjønner. -Mamma?
Ja, vennen?
Hvorfor tok du en av pustene mine?
Hva gjorde jeg?
Hvorfor tok du en av pustene mine?
-Hvorfor jeg tok en av pustene? -Ja.
-Tok jeg en av pustene dine? -Ja.
Når da? Tok jeg en av pustene?
-To. -Tok jeg to puster?
-Ja. -Når tok jeg pustene fra deg?
Sier du at jeg tok pusten fra deg? Skjønner. Han sier at han likte konserten.
Nei...
-Kan jeg få et kyss? -Kan jeg få ketsjup?
Jeg sjekker om vi har.
-Takk. -Hva trenger du?
Hvor gikk Roger og Baz?
Er de ute og planlegger et angrep?
Vi er her. Vi venter på deg.
Kom igjen.
Ingenting er som en muggen, våt kork.
Kan jeg gå rett på det viktige?
Ja.
Jeg visste ikke at de tre kryssene ikke var koblet sammen.
-Var ikke i øret fire ganger. -Nei.
Den drakten var altfor stor.
Sy den inn, så blir den bedre.
"Revenge" fungerer ikke.
Kan vi sende den oppblåsbare dukka til Eminem?
Han hadde elsket den. "Try"-kjolen?
Du sa at...
Du sa at det er det folk vil ha.
Så sier Stephanie: "Det er seksuell trakassering."
Ikke det. Jeg sa at den er sexy.
-Funket ikke den svarte skinnjakken? -Den er så glitrende...
-Men ingen vil se dette. -Jo.
-Det er det folk vil ha. -Faen ta det!
Det er det de vil ha.
-Hver gang jeg går ut? -Ja...
Jeg må løpe opp hele rampen.
Jeg må løpe ned trappa og tilbake.
Og helt tilbake igjen.
Du vet hvilken sang det er...
Det er hele konserten.
Jeg kan ikke løpe så fort i to timer.
Nei.
I så fall må hele konserten omarbeides.
Jeg skjønner hva du mener...
Kan vi koble sammen scenene og fjerne hovedproblemet?
Vi prøver på det. Det kan være et problem på Wembley.
Jeg snakker med Sid.
Jeg trenger en penn. Går dette an?
Her er tuppen. Rampen er ned her. Rampen ned her og lavere...
-Senk høyden? -Nitti centimeter.
Da har jeg noe å løpe ned og løpe opp.
Hvis de er koblet sammen, kan jeg spare tid.
Jeg får nok rom til å leve.
Jeg vet ikke om Wembley liker det, det er utsolgt.
Jeg kan få tegnet det
i morgen tidlig og sende det til godkjenning.
-Gjør det. -Ja. Absolutt.
Si at sangeren kommer til å dø.
Jeg kan ikke være avhengig av deg
Det er en mangel på bryteren
Jeg kan ikke bruke morfinen din
For det gir meg kløe
Jeg prøvde å ringe sykepleieren igjen Men hun er en liten bitch
Jeg tror jeg skal komme meg ut Der jeg kan
Løpe
Løpe som fort jeg kan
Til midt i ingenmannsland
Til midt i min frustrerte frykt
Jeg sverger at du er som en pille I stedet for å gjøre meg bedre
Gjør du meg sykere
SIGNER MEG
Du får meg til å løpe
Så fort jeg kan
Til midt i ingenmannsland
Til midt i min frustrerte frykt
Og jeg sverger, du er akkurat som en pille
I stedet for å gjøre meg bedre
Jeg kan ikke være avhengig av deg
Jeg kan ikke bruke morfinen din
Dette er himmelen for meg. Bare tilsett ost.
Det er et lite stykke av himmelen.
Ja!
Gratulerer med dagen, kjære Tracy
Gratulerer med dagen
Jeg er glad i alle sammen!
Nei!
15 DAGER
Hvor skal du?
-Perfekt. -Ok.
Av med skoene og på Biomaten.
-Hvorfor det? -Dere trenger zen.
Nei.
Her kommer han!
Jeg vil ha Willows trompet.
Vil du spille trompet?
Ja.
Er du klar?
Den virker ikke. Vil du prøve?
Nei, ikke...
Jeg gjør det sånn...
-Jeg blir flink, ikke sant? -Nei.
Ja!
Bra. Det var kraftig. Det var nære på.
Nei!
Skal vi avlyse turnéen?
Nei.
Jeg vil ikke.
Eller, kanskje. Ja.
Vil du avlyse turnéen?
Seriøst.
Nei. Jeg vil bare på sommerleir og ha et hoppeslott.
Glad i deg.
Du vil ha sommerleir og hoppeslott. Men det går ikke.
-Nei. -Fordi mamma er på turné.
-Ja. -Og du er trist...
-På det verste tidspunktet. -Du er lei deg.
-Ja. -Jeg er lei for det.
Vil du dra hjem i en uke?
-En uke? -Og dra på leir?
-Ja. -Når da?
I morgen.
Jeg vil bli med til London, men etterpå.
Jeg skal spørre pappa.
Men jeg får komme tilbake etterpå?
Nei. Når du forlater turnéen, er du borte for alltid.
Ja, det er sånn det fungerer.
Forlat sirkuset, så får du aldri komme tilbake.
Ikke gjør det. Takk.
Selvsagt. Hva mener du med "får jeg komme tilbake?"
Hvis du vil da hjem i en uke, dra hjem.
Du kommer til å savne meg, og spesielt lukten min.
Men det går over.
Du får være med venner, dra på sommerleir...
-Kan jeg på sommerleir? -Ja...
På mandag.
Jeg melder deg på.
Ok.
Jeg kommer ikke til å gråte. Du kommer til å gråte.
Nei, du. Jeg ser det.
-Jeg skal ikke gråte... -Jo.
-Nei. -Jo da.
Jeg vil ikke snakke om dette.
Hvor er den andre koppen, pappa?
Hvilken kopp?
Neste gang spruter du ikke...
Du hørte ikke etter.
-Forstår du det? -Nei.
Forstår du det?
Seriøst?
Ok.
Du må ta straffen din alvorlig.
Jeg vil gå.
Vent, du er ikke ferdig.
Jeg er sint på deg.
-Unnskyld, mamma. -Hvorfor det?
Fordi jeg slo deg.
-Men du slo meg ikke. -Hvorfor?
Hva gjorde du egentlig?
Hva?
Hør på meg. Se på meg.
Jeg er sint på deg...
Vet dere hva jeg elsker? Alle sier alltid:
"Jeg elsker P!nk fordi hun aldri tar imot noe dritt."
Jeg spiser dritt til frokost.
Hvilken hånd?
Se opp for veggen. Jøss. Her.
Riktig. Vær så god.
Snart leggetid. Har du børstet håret?
Nei. Brukte du balsam? Du gjorde det, ikke sant?
Kan du se i taket? Takk.
-Glad i deg. -Glad i deg.
-God natt. -God natt.
Willow? Ta i reguleringen og la den være. Er den på plass?
-Ja. -Få se. Bra jobbet.
-God natt. -Glad i deg. God natt.
Historier om et endeløst hjerte
Forbannet er den tosken som er villig
Kan ikke endre måten vi er på
Ett kyss unna å drepe
Ikke si det, ikke si det.
Ett åndedrag, det vil ødelegge det
-Hold kjeft og naviger meg... -Som en elv
Hold kjeft, kjære, bare gi det fra deg
Skal hellige hender gjøre meg til synder?
Som en elv
-Hold kjeft og naviger meg... -Som en elv
Kvel denne kjærligheten Til venene begynner å visne
Ett siste åndedrag Til tårene begynner å visne
Som en elv
Hold kjeft og naviger meg som en elv
Jeg svinger til høyre her!
Pappa er glad.
Pappa er glad. Pappa er definitivt glad.
Vi sykler. Tror du Willow er glad?
Ja.
Blomster. Og vann. Det er husbåter.
Nei, jeg tror...
Hva sitter føttene fast i?
De to der.
-Takk! -Vær så god.
-Takk! -Turister...
Takk!
Jameson...
Bra?
Ja, det var bra. Jeg lagrer det.
-Det beholder vi. -Så det ikke.
Hele på en gang.
Kan jeg ta et bilde av dere to?
Vi så konserten din!
-Jaså? -Utmerket konsert.
-Ja! -Takk.
Ja.
Dere er så søte.
-Vi så deg. Ha det. -Takk.
De så kule ut. Hvorfor kler du deg ikke sånn med meg?
Hva?
I matchende antrekk.
Vi matcher. Begge er kledd i sort.
-Et poeng. Pang! Gi meg fem! -Du...
Det var ikke engang planlagt.
Se, mamma!
Jeg ser.
Willow er mitt sjelebarn.
Vi er så nær hverandre på et dypt, spirituelt nivå.
Hun er medspilleren min. Hun forstår spøken. Hun er smart og vittig.
Hun er så behersket, som er kult. Hun har alltid vært det.
Hun bryr seg ikke om hva andre gjør.
Spesielt de på samme alder.
Se på Willow.
Hun gir blaffen.
12 DAGER
Hun er så fryktløs.
Hun holder følelsene inni seg. Det skremmer meg.
Jeg forstår det ikke, og hun blir stille av og til og jeg...
Ja, Willow!
Dørene er åpne!
Nå må du komme ned!
Konserten min!
Det er utrolig terapeutisk å se henne gå gjennom verden
vill og fri og uten rustning og hjertesorg.
Ingen har lært henne hvem hun skal være, eller knust sjelen eller hjertet hennes.
Han er blind, så han tror at fingeren min...
...eller han må ha briller.
Jøss, Carlos. Du så den ikke.
Flott.
Jeg må ha tro på den sarkasmen og styrken,
og den rarheten
vi har feiret hele livet hennes, hittil.
Jeg tror hun blir en våghals.
Hun vil nok ikke bry seg om hva andre mener,
for hun vet hvor liten eller stor verden er,
og at det finnes uavhengige folk som drar
og gjør det de vil.
De er sammen med folk de liker.
Willow fortalte meg i går at hun føler seg usynlig rundt Jameson.
Knuste hjertet mitt.
Toåringer får mer oppmerksomhet enn åtteåringer.
Det er bare sånn det er.
Toåringer er jo hjelpeløse små psykopater.
Og de er narsissistiske,
og det er utviklingsmessig korrekt at de skal være slik.
Det hjelper ikke når Jameson krever så mye oppmerksomhet.
Og Willow var aldri sånn på den alderen.
Hun ville ikke ha oppmerksomhet. Hun var blyg.
I fem og et halvt år var det bare jeg og henne.
Det ble som å rive av et plaster da jeg fikk ham.
Eller å rive av et lem.
Det har vært vanskelig for henne. Det har aldri vært lett for henne.
Men hva skulle hun ellers ha klaget over?
Jeg sa det til henne:
"Moren din er en artist som tar mye plass.
"så kommer broren din, miniversjonen av meg."
Jeg sa: "Hvordan kan du være noe annet enn usynlig?"
Hva sier du?
Er du glad?
Ja. Jeg er glad.
Jameson er en vandrende, pustende,
naken raring.
Han er like dedikert til sinne som han er til glede.
På den måten er han også lik meg, men han skremmer vettet av meg.
Ok.
Én er i seng. Begge synes å vite hva de gjør.
Prosit!
Hva skjedde?
Han nøs inn i veggen.
-Å nei... -Mamma...
Få se. Se ned.
Alle er sprø. Hele familien min er gal.
Jeg er den normale.
Løper, løper
Vi kan få dem til å løpe, løpe, løpe
Løpe, løpe
Vi kan få dem til å løpe, løpe, løpe
Hei, akkurat som ild...
Hvis jeg kan lyse opp verden For bare én dag
Se på denne galskapen...
Ingen kan være...
Akkurat som...
Jeg løper fritt Forsvinner når de kommer etter meg
Jeg sparker i taket, hva skal du si?
Ingen kan være akkurat som meg
Akkurat som...
Løper, løper, løper
Vi kan få dem
Løper, løper, løper
Så jeg kan få det i gang
Bare fordi ingen har gjort det Så tror dere det ikke går
Men se, jeg har vært her, gjort det Umulig? Vær så snill
Se, jeg gjør det med letthet Du må bare tro
Kom an, bli med meg
Hva skal du gjøre?
Bursdagsselskapet mitt i femte klasse som ikke fant sted...
Det året foreldrene mine skilte seg.
Et avgjørende år. Kanskje derfor de skilte seg.
Mamma og jeg brukte hele dagen på å pynte, og vi hengte opp vimpler overalt.
Hun ga meg akutt-blokken så jeg kunne skrive ned legeordre.
Vi satte frem ostepop, men ingen kom.
Ingen kom. Det var nok noen...
-Jeg visste ikke om det... -Seriøst?
Jeg var litt utenfor.
Men mamma prøvde desperat å gjøre dagen bedre, og hun danset med meg.
Vi spiste opp ostepopen og jeg skrev alle legeordrene.
Nå som jeg er voksen, husker jeg dagen
som en av favorittdagene sammen med mamma.
Jeg skulle ønske at jeg kunne
Gå tilbake og leke med Barbier på rommet
De sier aldri
At du må vokse opp så snart
Hvor fort ting forandrer seg
Og nå er jeg her, men jeg vil bare
Gå tilbake og leke med Barbier på rommet
Mamma er akuttsykepleier og ble alenemor da jeg var ni.
Jeg ble opptatt av Broadway og tok sangtimer,
og hun sparte penger,
så vi pyntet oss og dro til byen.
Vi så Off-Broadway-stykker.
Vi gikk på La Cage aux Folles og The Phantom of the Opera og Les Mis
og middager og sånne fancy ting, men hun hadde ikke råd.
En del av det vi gjør i dag, på scenen, er fordi mamma sparte pengene
for å ta meg med på Phantom of the Opera.
Foreldre mine støttet lidenskapene mine. Da jeg ville synge, sa de ja.
Da jeg ville gå på turning, sa de ok.
De lærte meg betydningen av å jobbe for noe,
og å ta leksjoner og øve.
Jeg var turner. Jeg trente fem dager i uka, åtte timer om dagen.
Jeg gikk glipp av skole. Ingen sommerleir.
Det var turning hele tiden.
Jeg dro på en Cher-konsert og så alt som foregikk bak henne.
Og alle de utrolige akrobatene hadde det kjempegøy.
Tror du på et liv etter kjærligheten?
Jeg tenkte: "Kan jeg gjøre det?"
For det ser morsomt ut. Ingen andre gjør det.
Jeg traff Dre og spurte: "Hvorfor kan ikke en sanger gjøre dette?"
Hun sa: "Du bruker mellomgulvet til å synge,
"og jeg bruker det til å snurre."
Og jeg elsker en utfordring.
Vi dro til klatrestativet og jeg hang opp ned
og hun begynte å slå meg i magen
og ba meg om å synge.
Søte drømmer er lagd av dette Hvordan kan jeg si imot?
Det er vanskeligere å stå der,
enn å henge opp ned og snurre i 50 kilometer i timen.
La festen begynne...
Jeg synger bedre opp ned.
Pass opp!
Det ble min greie.
De vil at jeg skal synge også.
Jeg har jo astma. Det er gjort klart, ikke sant?
Jeg har astma.
Trodde det var Harry Potter.
Gud velsigne deg.
Jeg skal filme.
10 DAGER TIL WEMBLEY
Tracy Hart.
-"Hart?" H-A-R-T? -"E" på slutten.
Bare si...
Hei, er dr. Gordon der?
Willow fikk plutselig 40 i feber.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Ingenting fungerer.
-Kan jeg spørre om noe? -Ja.
Da jeg ga deg hostesaften i går, hjalp den?
Jeg vet ikke. Jeg sov.
Når fikk hun Tylenol?
For jeg tror den virker.
Bra. En halvtime siden.
Du har ikke feber lenger.
Blir du ikke bedre snart,
setter vi deg i karantene i et plasttelt.
-Som E.T. -Hun er en del av det.
Hvorfor?
Så du ikke smitter noen og sprer basseluskene.
Jeg må prøve å unngå å bli smittet.
Hallusinerer du eller ser noen rare ting?
-Nei. -Ikke? Det er bra.
-Jeg ser en TV. -Det er bra.
Utnytter du dette?
Så du kan se mange filmer på sofaen?
-Nei. -Ok.
Jeg skal spraye litt Thieves-olje.
La oss stikke. Den neste byen. Klar, Willow?
Hun er på sitt mest trengende når hun er syk.
Jeg er moren. Jeg vil pleie henne.
Hvis jeg blir syk, er jeg kjørt.
Jeg prøver å holde deg varm. Fryser du? Gjør du det?
Pappa! Jeg skal redde deg!
Skal du redde meg?
8 DAGER TIL WEMBLEY
Takk.
Går det bra? Sikker?
Jeg tror ikke at verken Carey eller jeg forstår
hva det er med oss som får forholdet til å fungere.
Som å treffe en murvegg.
Det pussige er at i dag, etter 19 år,
har jeg aldri vært lykkeligere sammen med noen i livet mitt.
Sånn ja!
Da vi begynte å date da vi var unge,
lærte jeg noe viktig.
Jeg kunne være en stor fisk i min lille dam,
men hvis de visste navnet mitt på den røde løperen,
rotet de det til.
De kalte meg Corey og Casey.
Liksom: jøss. Det er en verden utenfor crossykler.
Du er også
en slags stjerne i din egen verden.
Og å hoppe ut i det, spesielt som mann, å støtte en kvinne på turné...
Det er imponerende at du klarer å støtte meg slik du gjør.
Hvis det var en som hadde behov for å mate egoet sitt,
hadde det nok ikke funket.
Vi har et ekstra rom for nødvendigheter.
Jeg tar bare med det nødvendigste.
Jeg pleide å ta med 24 kofferter.
Men jeg måtte gi barna et par.
Jeg måtte kutte ned.
Hei, kjære?
Ja? Jeg viste dem hvordan jeg har kuttet ned.
-Hvor? -Bagasjen min.
-Kom igjen. -Jeg pleide å ha 24 kofferter.
-Hvor mange har du? -Sytten.
Sytten. Spør Stephanie.
Stolt av deg. Bra jobbet.
Jeg lot barna få sju kofferter.
Bra jobbet.
Og én, to... Mange kofferter til å være mann.
To. Jeg har to kofferter.
Tre.
De samme klærne jeg har hatt i 2,5 år.
Ikke min, og den er i veien.
Ser du? Hva om du trenger lue klokka to?
-Hei. -Pappa skal ta tak i anklene dine.
-Beklager, ankler. -Kom igjen.
-Det er leggen min! -Ikke min feil.
Jeg vil gjøre det, gjør det!
Greit. Skal jeg kaste deg én gang?
-Ja. -Bank opp putene.
Forhold er interessante. Det finnes ikke et perfekt forhold.
Familier er interessante.
En del av gleden jeg får som forelder, er å se ham være forelder.
Kom hit. Det var én.
To. Én gang til.
Og så er det leggetid. Ok?
Jeg visste at han ville bli en fantastisk far, for han hadde en fantastisk far.
Kom igjen, skøyer...
Men han er mye flinkere enn forventet.
Han er veldig tålmodig,
hvordan kunne han ellers være med meg så lenge?
Nei.
Han styrer Jameson i feil retning.
Det er utrygt og ikke smart.
Han sårer Willows følelser hver eneste dag.
Men han er en flott far. Og han er konsekvent.
Han dukker alltid opp. Han sier alltid ja.
Når jeg er utslitt og ikke har lyst til å gjøre noe.
Jeg vil ikke leke i lort eller med biler.
Han sier: "Hva du vil. Jeg er der.
"Jeg vil det.
"Jeg er her nå. Kom igjen." Og det er veldig snilt.
Glad i deg.
-Sov godt. -Skal du ligge ved siden av meg?
Jeg skal ligge ved siden av deg.
Inn i buret.
Jeg ville være en ung far, i teorien.
I realiteten ville jeg ha vært borte hele tiden,
og det ville sugd.
Det er en del av meg...
Sist jeg konkurrerte, var Willow ett år.
Hun vil ikke huske å ha sett det.
Jameson har bare gamle videoer å se på.
Nei!
Det er ikke mulig. Carey Hart har gjort det utenkelige!
Skulle ønske det var noe de kunne huske,
som det de opplever med Alecia.
Å være på turné og se hva mamma gjør.
Skulle ønske jeg hadde det. Men samtidig
er jeg glad for at jeg får tilbringe så mye tid med dem.
For ti år siden hadde jeg ikke hatt den muligheten.
Vi bor på en fantastisk gård. Jeg har aldri hatt det før.
Det å oppleve at barna kan kjøre på sin egen BMX-bane...
Vi kjører rundt på motorsykler.
Jameson skal begynne i vinter.
Og det er moro å lære bort det.
Å gi stafettpinnen videre og eksponere dem for BMX.
Bare kjøre rundt i løypa
og se Willow begynne å hoppe,
og Jameson er også fanatisk når det gjelder BMX...
Det er gøy å ta del i deres opplevelser.
Hva?
Han er klippen, og han holder meg i tøylene.
Jeg får fortsatt gjøre det jeg vil, og være den jeg er og jakte på regnbuen.
Men jeg har en klippe som venter.
5 DAGER TIL WEMBLEY
Mange av de i min posisjon liker å møte nye folk.
De vil finne det som er nytt, populært, det som er større og bedre.
Og de har auditioner hele tiden.
Jeg hater auditioner.
Jeg mener at hvis du finner en god person
som er dyktige på det de gjør,
og vil jobbe hardt, da beholder man dem for alltid.
La dem være 85 på scenen, for det kommer jeg til å være.
Det er ikke vanskelig å beholde dem når du finner dem.
Man må bare behandle dem bra.
Takk.
En av grunnene til at folk liker å turnere med meg,
er nok fordi de føler seg trygge og føler at de kan være seg selv.
De føler at jeg vil at de skal være
seg selv fullt ut.
Jeg lykkes
fordi jeg omgir meg med folk som er bedre enn meg.
Jeg er ikke skremt av andres storhet.
Jeg vil at alle skal være bra.
Derfor har vi en flott turné, for hvis du ikke ser på meg,
hvis du har fått nok av meg, kan du se et annet sted
og se det beste av det beste.
Du får se folk som er begeistret, som er levende,
og som har sin glans.
Det er vakkert å se og dele.
Hei, dere!
Kjør fortere!
Det går bra!
Jeg vil sitte på.
Jeg vil sitte på. Dette er gøy.
Vi skal kjøre nedover!
Det er gøy å se forholdene...
De forskjellige typene forhold Willow har på turné med gjengen min.
Og hvordan Jameson underholder alle.
Jeg er faktisk engstelig for å ta dem med,
og la dem oppleve det. De har ikke et normalt liv.
Men jeg ser på de vi har rundt oss.
Vi er omgitt av mennesker av alle samfunnslag,
et utrolig mangfold, og vi reiser over hele verden.
Vi har kultur omkring oss hele tiden.
Det er mennesker som brenner for det de gjør,
fryktløse i sitt valg.
De får være rundt disse menneskene hele tiden.
Det er de som jager drømmene sine,
og det er fantastiske folk.
Det er det barna mine får se.
Når de går inn i et rom, er det liksom:
"Der er det enda en som fulgte drømmen sin."
Det er mer utdannelse enn det jeg fikk.
Få se at du slår hjul.
-Ja, baklengs salto! -Slå hjul.
Hvordan?
Bare snu deg sidelengs og slå hjul. Bruk armene.
-Ja! -Sånn ja!
Dette er den andre med barn. Den første var en stor læringskurve.
Annerledes enn å feste med kjæresten, eller kona, på den tiden.
Barn tilføyer sprøhet.
Men det er en familie.
Disse menneskene har turnert med Alecia i mer enn ti år.
En omreisende sigøynerfamilie.
Det er så morsomt som det kan være.
Barna koser seg og elsker alle på turneen.
Jeg vil kalle alle på turnéen for venn,
og det er ganske stort i denne dynamikken.
Jeg prøver å la alle på scenen få være mennesker og ikke roboter.
Og nei, ingen skal være perfekte.
Alle skal ha sin egen personlighet
og få slå ut håret.
Det er det det handler om. Om å være vill og fri.
Vi må øve litt, men...
Vi må vite hva vi driver med.
Derfor liker folk å turnere med meg,
fordi jeg virkelig vil ha dem med.
Jeg vil ikke ha en keyboardist. Jeg vil ha Adriana og Jason.
Jeg vil ikke ha en gitarist. Jeg vil ha Justin.
Det er gøy!
Mamma er der borte.
-Så det er denne? -Ja.
-Ok. -Ja.
Det er ingen presedens for noe av det vi gjør.
Jeg er den første som gjør mange av disse tingene.
Mamma! Hva er det?
Jeg skal fly nå.
-Hvorfor? -Fordi det er så gøy!
Det har ofte vært nære på.
360-graderen er det eneste jeg har blitt skadet av.
De to danserne mine er klare for å hekte på karabinkrokene.
Er dere klare?
Og en av karabinkrokene pekte i feil retning,
så Nikki ble veldig ubekvem, og hun stivnet.
Det går bra. Faen. Det var jævlig vondt.
Beklager banninga.
Faen. Jeg gjorde dette. Hvem faen så på?
-Jøss. -Alecia...
-La oss få henne ut. -Jeg føler ikke noe.
Normalt er jeg koblet til med to kroker. Drar den deg, drar den deg likt.
Hvis du mangler én,
blir du dratt av scenen og inn i barrikaden i 50 kilometer i timen.
Jeg var redd for å gjøre det etterpå. Det satte en støkk i meg.
Man må kaste seg uti det igjen. Kom an.
Jeg skal ikke gå glipp av en vakker dag bare fordi gårsdagen svei.
-Vet du hva jeg må gjøre? -Ja, mamma.
Jeg må varme opp stemmebåndene.
Noe som...
Du. Pappa kan være sammen med deg.
Hvor er pappa?
-La oss finne ut hvor pappa er. -Kom igjen.
Stephanie...
Hei, småen.
Mamma mislyktes.
Jeg er jøde, så jeg vet ikke om noe annet enn skyldfølelse...
Det er greit. Alt er bra.
Vi er søkelys
Vi kan se i mørket
Vi er raketter som peker opp mot stjernene
Vi er milliarder av vakre hjerter
Før jeg ble mor, ville jeg ikke bli det.
For jeg ville ikke ha det forholdet som jeg og moren min hadde.
Og jeg var livredd for det.
Den innledende motivasjonen var nok:
"Jeg skal gjøre alt jeg kan for å være nær denne personen
"og la denne personen være som den er."
Det er som å si:
"Hvis jeg vinner Grammyen, skal jeg gå opp og si:
'Faen ta high school-rektoren min! Jeg sa at jeg ville klare det.'"
Men innen du har gjort alt og vunnet Grammyen,
er du bare glad og takknemlig.
Liksom: "Jeg tenker ikke engang på den fyren."
Når du blir mor, er det den samme følelsen.
Liksom: "Jeg skulle gjøre alt annerledes",
og bla... Og du...
Det som overrasket meg mest, var at det var uviktig,
og jeg elsket å være mamma.
Moren min sa:
"Det var en av de største gavene i livet mitt,
sa hun, da Willow var tre og et halvt eller fire år,
hun så på meg med tårer i øynene og sa:
"Jeg visste ikke at oppdragelse kunne være så fornøyelig før jeg så deg gjøre det."
Willow!
Denne personen skrev: "Live from Wembley Arena i 2007
"fikk meg til å forelske meg i P!nk.
"Nå spiller hun på Wembley Stadium to ganger for 140 000 mennesker.
"For noen er det utrolig hvor langt hun har kommet.
"For hennes ekte fans, er det ikke overraskende.
"Talent og hardt arbeid vinner alltid. Nyt det."
Det er veldig snilt.
"Hei, P!nk, det er vår 50. konsert i kveld."
Det er mange konserter.
De kan omtrent gjøre konserten.
"Jeg er med datteren min på hennes første P!nk-konsert."
"I kveld ser jeg på P!nk. Jeg har ventet siden 93.
"Aldri vært så spent."
"Møt Kirstie Wendy. Hun er din største fan.
"Hun har ventet i flere måneder på å komme fra Yorkshire.
"Hvis du surfer på Twitter i sminkestolen,
"må du gi denne jenta en hilsen.
"Hadde vært utrolig å se en jente fra nord besvime."
Det er morsomt.
Fordi de vet at jeg gjør det. Ferdig.
"Helt siden jeg så henne på Reading-festivalen,
"har jeg vært sugen på en hel konsert. I kveld er kvelden.
"Hvis jeg dør under det musikalsk uttrykte
"faen ta patriarkatet-heten, så var det slik jeg ville dø."
Dette er kult. Jeg fikk dette brevet da jeg var i sminken.
Jeg leste det høyt for Yvette.
"Med krøllete, oransje hår og store fortenner,
"var jeg det barnet som ikke hørte hjemme på skolen.
"Litt einstøing. Jeg gruet meg til skolen der jeg ble mobbet.
"Jeg var tynn, blek og flatbrystet.
"Jeg husker at jeg ønsket å være usynlig, for jeg hatet utseendet mitt.
"Jeg hastet meg hjem klokken halv fire og jeg pleide
"å trøstespiste sjokolade og se på et VHS-opptak
"av konserten din på Scala i London i 2002,
"og en dokumentar du lagde for å promotere Try This.
"Off the Record, tror jeg den het.
"Det var første gang noen sa at det er greit å være annerledes
"og det er faktisk bedre å skille seg ut.
"Endelig var noen på min side.
"Når jeg så på konserten fikk jeg en ro.
"Det var min lille virkelighetsflukt.
"Den 5. november 2006, dro jeg, mamma og søsteren min
"på konserten din i Manchester. Vi var langt bak.
"Du så liten ut på scenen, men det var den beste kvelden i mine 16 år.
"På dette tidspunktet kjempet jeg mye med legningen
"og det var utenkelig å komme ut. Lenge før jeg begynte å gå på homsebar,
"var konserten din den første gangen jeg så mange lesbiske på et sted.
"Noen så til og med på meg.
"Jeg følte endelig at jeg hadde funnet mitt folk og jeg hørte hjemme.
"På et tidspunkt tidlig i 2010, kom jeg ut.
"Din holdning og ånd hjalp meg dit.
"Ti år etter passet jeg fortennene.
"Jeg hadde pupper. Jeg følte meg pen og hadde venner.
"Livet var så annerledes enn den jenta som hatet seg selv i 2003.
"I januar 2018 var jeg knust av hjertesorg,
"Jeg lå i senga hver kveld.
"Jeg kjørte til jobb og vurderte å stoppe for å hoppe fra broa.
"Jeg fantaserte hele dagen om hvordan jeg skulle ende livet.
"Jeg var en voksen 27-åring
"som trengte hjelp igjen.
"Ikke for mobberne, men for mitt eget hode.
"Jeg gikk inn i garasjen for å se etter noe å henge meg med.
"Men noe stoppet meg.
"Jeg så for meg hvor skuffet du ville bli om jeg ga slipp
"på grunn ei jente, etter å ha overlevd alt.
"Sprøtt. Vi har aldri møttes.
"Du ga meg styrken til å forsette i den mørke perioden i livet.
"Jeg er så takknemlig.
"Aldri hør på troll, kritikk eller stemmer i hodet.
"Du er et fantastisk forbilde for unge og gamle.
"Hold den ilden brennende. Du er strålende."
-Det er kjempebra. -Snilt.
Du har så stor innvirkning på folks liv.
-Ja. -Jeg vet det.
-Spesielt ditt. -Det er sant.
Spesielt mitt.
Det er kun derfor jeg fortsatt gjør dette.
Det er dumt å hige etter det uoppnåelige.
Men realiseringen i det... Selv den dritten vi har opplevd.
Ja.
-Som å skrive om alt det. -Ja.
Andre folk... Noen står på kjøkkenet et sted,
stirrer på mannen og tenker: "Jepp."
"Jepp. Jeg føler det samme."
Men så ønsker de å krangle om det en annen dag.
Det er kult. Musikk er kult.
Jeg har alltid sagt at du er folkets helt.
-Er jeg Rocky? -Det er du.
Jeg håper jeg er litt mer attraktiv enn Rocky.
Jeg mener det. Du er folkets helt.
Gir jeg deg Sylvester Stallone-vibber? Eller Charlize Theron?
Hele verden er redd Så jeg svelger frykten
Det eneste jeg burde drikke Er en iskald øl
Så kult å lyve Og vi prøver, prøver, prøver
Men vi prøver for hardt Og jeg kaster bort tida
Ferdig med å se etter kritikere For de finnes overalt
De liker ikke jeansen De forstår ikke håret
Utveksle oss selv Vi gjør det hele tiden
Hvorfor gjør vi det? Hvorfor gjør vi det?
Ja
Du er perfekt for meg
Vær så snill Du må aldri føle
At du er mindre enn, mindre enn perfekt
Vær så snill Hvis du føler
At du ikke er noe
Du er perfekt for meg, ja
Vi er perfekte
Vi er perfekte for meg, ja, ja
Vær så snill Du må aldri føle
At du ikke er noe
Du er perfekt for meg
To... Tre...
Fire...
Fire bussturer.
Jeg er så lei av å reise.
BRUSSEL
Jeg er så lei av å være inne.
Jeg lager et teppe til Willow.
2 DAGER TIL WEMBLEY
Favorittfargen hennes er lilla.
Men det tar en evighet.
I morgen skal jeg og Willow...
Vi skal spise aftens og se Matilda.
På lørdag og søndag skal vi filme.
Så skal Willow og Carey dra hjem.
Jeg lagde et trist ansikt med tårer.
Så drar vi til Paris.
Jeg prøver bare å fundere litt,
for Carey pleier å ta morgenstellet med barna.
For jeg sovner veldig sent.
Jeg må fundere litt, for det forandrer ting litt.
Er det sant? Er smurfene belgiske?
-Ja. -Det er de.
"Hvor kommer pommes frites fra?"
Vil si Frankrike.
"Belgia."
Kommer sjokolade fra Belgia?
Hvis det er Belgia...
Latin-Amerika. Det er bra.
-Er du gira? -Nei.
Du ser kjempegira ut.
OPP KLOKKEN TI
-Se på den opprømtheten. -Jeg våknet nå.
Kom igjen! Bli fokusert! Bli ivrig!
Kom og se ut av vinduet med mamma.
-Se på det. -Mamma.
Se på hesten der borte. På balkongen over gaten.
-Hva gjør han på balkongen? -Det er dronningens hest.
Ja. Har hun bare én?
-Tøffe tider? -Nei, hun har to.
TRENING KLOKKA 11
-Willow! -Hva?
-Jeg ser bussen min. -Hvor?
-Ser du bussen? -Der.
Det er ikke vår buss.
Det er vår buss.
Nei, det er det ikke.
Det er bussen min.
Kanskje du har rett. Det er faktisk det.
-Kom igjen! Kan jeg bære deg? -Ja!
13.30 DRA TIL LOKALET
Ok.
-Hei, P!nk! -Hei, alle sammen.
Greit.
Takk.
-Jepp. -Vitamintid.
1½ TIME BUSSTUR TIL WEMBLEY
-Godterivann til deg. -Den andre koppen.
-Maten er der. -Det er den eneste koppen vi har med.
Det er den vi har.
Jeg har kjøttboller, paprika, tomater, hummus og pita...
-Mamma... -Ja, vennen. Er du sulten?
Jeg vil ha vafler.
Jeg kan ikke lage vafler på en turbuss.
Jeg elsker hummusbiter.
Hummusbiter? Ja, det gjør du.
Han kan spise laksen. Jeg spiser kjøttbollene. Samme det
Det er bare barnemat.
Ja.
Hele denne turnégreia.
Stedet er enormt.
Skal du synge her?
Jeg skal synge der.
Her?
Ja, for alle menneskene.
Hvorfor?
For synging gjør folk lykkelige.
Kult.
Ok.
-Bra, vi har... -Vi klarte det!
-Du klarte det! -Vi har nådd toppen, Jamesey.
-Ja. -Ja.
-Jeg elsker dette stadionet. -Ja, kan du tro det?
-Det er utrolig. Herregud. -Kom hit!
15.00 LYDSJEKK
-Stor klem! -Forsiktig så jeg ikke slår deg i hodet.
-Det sto på livslista. -Ja.
Definitivt på livslista. Herregud. Og to kvelder.
-Dette er stort. Jeg vet det. -Ikke bare én, men to.
Barna mine har aldri sett meg som noe annet enn dette.
De har bare kjent meg som dette.
Mamma.
De vokser opp med hoteller og jetfly,
og at man slipper å bekymre seg for penger og sikkerhet.
Jeg er moren og vennen deres.
Men en dag kommer de til å forstå alt.
De kommer til å se det.
De kommer til å se gjennom styrken,
og de kommer til å finne sannheten, håper jeg.
De kommer til å oppdage lille Alecia, som fremdeles gjemmer seg,
som fremdeles lærer seg å bli helbredet.
Jeg håper de har nåden og hjertet til å akseptere min dødelighet,
og akseptere at jeg er et menneske som dem.
Så får de egne barn, og syklusen fortsetter.
Alt sammen.
Den multigenerasjonelle smerten, ja visst, men også...
Det vakre med det.
Det er kult.
Jeg vil ha tid til å gjøre hele...
16.30 HÅR & SMINKE
Jeg pleide å fikse hår og sminke selv, men jeg innså at jeg trengte hjelp.
Jeg fikser håret selv, fordi for det første har jeg ikke mye.
For det andre, er det så å si kun da
jeg får være alene i min verden,
og det er meditativt.
Det er et ritual. Jeg liker ritualer, og det er mitt ritual.
Og ingen kan fikse håret på samme måte.
18.45 VARME OPP STEMMEN
Det er så mange spente folk der ute.
Ja.
19.15 VARME OPP KROPPEN
Folk fra Hellas, fra Litauen, fra Australia...
Japan!
-Japan? -Ja, jeg så det.
-Hva? -Hva er kapasiteten?
Åtti tusen.
Det var vilt. Åtti... 82...
Bare et uformelt møte blant venner.
Jeg syns det er hysterisk.
Jeg skulle være rockestjerne, så jeg slapp å møte opp tidlig.
Jeg har aldri gjort noe jeg ikke hadde lyst til,
og nå har jeg ansvaret for 224 mennesker og to vanvittige barn,
og alt det store ansvaret, men alt gikk bra.
-Mamma! -Jeg er opptatt og viktig!
Du må gjøre en avtale for å klemme meg. Jeg er viktig nå.
Avtale gjort!
Slipp meg.
Nevnte jeg hvor viktig jeg er?
Jeg vil opp.
I så fall kan du hoppe på sånn.
-Seriøst? -For jeg trenger deg på ryggen.
-Ok, alle sammen! -Nei. Ja...
Kom igjen!
-Ha en flott konsert. -Du også.
20.00 BØNN
-Det er bare en konsert. -Hva har du?
-Vi klarer det. Alt er bra. -Du har også en!
Jeg vil takke dere
for at du fører oss sammen og holder oss sammen.
-Vi er utrolig velsignet over å være her. -Ja.
Vi er velsignet over å være her sammen.
Vi har jobbet hardt for å komme hit.
Alle de gangene, reisene, hindringene, sperringene,
alle stemmene som sier: "Ikke nok."
Vi er her.
Alle gangene du ikke lyttet til deg selv:
"Ikke nok." Vi er her.
Men det er Wembley Stadium, for pokker!
Jeg respekterer alle kjempemye. Takk for at dere er her.
Velsigne scenen med sikkerhet, kjærlighet og lys, og staben med sikkerhet.
Og apparatene med sikkerhet.
La oss fortsette reisen der vi balanserer godhet og ondskap.
For dette og en haug med andre ting,
er vi takknemlige. Amen, adame.
Amen! Adame!
Én, to, tre!
Rist løs!
Ha en god konsert, alle sammen!
-Gjør ditt beste. -Takk.
La oss se på konserten.
-Hei sann. -Ha en bra konsert!
Hurra!
Må vi kjøre til stadion?
Ha det gøy. Glad i deg.
-Ok, mamma. Vær rå. -Takk. Det er planen.
-Mamma? -Ja?
Kan jeg gå litt på ballrommet under konserten?
Du kan gjøre det du vil.
Ok.
Men forlater du konserten, får du ikke betalt.
-Sånn er det. -Beklager.
-Ha det gøy. -Kan ikke forlate jobben.
Enten jobber du, eller ikke.
Vi setter i gang.
20.20 KJØRE TIL SCENEN
-La oss filme. -Kommer du ut på denne siden?
Noe, ja.
Stygge ord!
Gå. Jeg vet det. Turnéspråk.
For lenge siden bestemte jeg at uansett hvor jeg havnet,
hva jeg gjorde med livet, skulle jeg være tro mot meg selv.
Jeg har alltid identifisert meg med de som strever.
Med alle konfliktene og de økonomiske problemene i verden,
religiøs intoleranse, global oppvarming.
er det sjokkerende at vi bruker tid, energi og penger på å forbanne kjærlighet.
Det skal ikke være homofilt ekteskap.
Det skal bare være lykkelige og varige ekteskap.
Jeg skal gjøre alt for å åpne folks hjerter, ører og sinn.
PINK: Jeg elsker deg til verden sprenges...
WILLOW: Jeg elsker deg til verden sprenges...
Jeg har en penn og jeg skriver. Jeg skriver om det.
Vi er søkelys Vi kan se i mørket
Vi er raketter som peker opp på stjernene
Vi er milliarder av vakre hjerter
Du sladret for mye på oss
Hei, hva med oss?
Hva med alle gangene du sa At du hadde svar?
Hva med oss?
Hva med alle De knuste lykkelige for alltidene?
Hei, hva med oss?
Hva med alle planene Som endte i katastrofe?
Hva med kjærlighet?
Hva med tillit?
Hva med oss?
Hei, hva med oss?
Hva med alle planene Som endte i katastrofe?
Hva med kjærlighet?
Hva med tillit?
Hva med oss?
Det fysiske kan kanskje skade meg
Men så...
Skal jeg være klar
Er du klar
Det er starten på at vi våkner, kom igjen
Er du klar
Jeg skal være klar
Jeg vil ikke ha kontroll, jeg vil gi slipp
Er du klar
Jeg skal være klar
For nå er det på tide å la dem vite
Hva med oss?
Hva med alle gangene...
Hva med oss?
Hva med alle De knuste lykkelige for alltidene?
Hei, hva med oss?
Hva med alle planene Som endte i katastrofe?
Hva med kjærlighet?
Hva med tillit?
Hva med oss?
Takk.
Jeg åpner hjertet mitt Du kan elske meg eller ikke
Det finnes ikke noe som heter synd La alt komme rett inn
Jeg vil gjøre noe feil Jeg vil sove i gjørma
Jeg vil svømme i flommen Jeg vil...til jeg er ferdig
Jeg liker whisky med is Jeg liker sol i øynene
Jeg vil brenne ned alt Så la oss starte en brann
Jeg vil være fortapt Så fortapt at jeg blir funnet
Naken og leende Med blodet mitt på bakken
Blodet mitt på bakken
Jeg er her
Jeg har allerede sett bunnen Så det er ingenting å frykte
Vit at jeg vil være klar Når djevelen er nær
Fordi jeg er her
Ja, ja
Jeg er her
Alt dette er feil Men jeg er fortsatt her
Jeg har ikke svarene Men spørsmålet er klart
La meg spørre deg
Hvor drar alle når de drar? Hvor drar alle når de drar?
Så la meg spørre deg
Hvor dra alle når de drar? Hvor drar alle når de drar?
Åh
Ja
Åh
For jeg kan tenke på
Tusen steder
Som er mye verre enn dette
Jeg er her
Jeg har allerede sett bunnen Så det er ingenting å frykte
Vit at jeg vil være klar Når djevelen er nær
Fordi jeg er her
Jeg er her
Alt dette er feil Men jeg er fortsatt her
Jeg har ikke svarene Men spørsmålet er klart
La meg spørre deg, ja
Hvor drar alle når de drar? Hvor drar alle når de drar?
Ja, ja
Hvor drar alle når de drar? Hvor drar alle når de drar?
Åh
Ja
Åh
Ja
Kom an!
Jeg er her
Ja
Jeg er her
Hei, ja, ja
Jeg er her
Ja
Jeg er her
Hei, ja
Jeg er her
Hei, ja
Jeg er her
Takk. Jeg føler meg bedre.
Kinnene mine svir av å smile.
Mamma, gjør dette.
-Jeg kan sikkert det. -Jeg er klar!
Ok, klar?
Ja.
-Ja. -Ja?
Gjør sånn.
Jeg hadde en hel konsert i kveld.
Gjør sånn, mamma.
Jeg kommer.
Nå skjer det. Klar?
-Ja. -Ja? Var det sånn?
-Nei. -Nei.
-Denne delen. -Denne delen. Ok.
-Og denne delen. -Ok.
-Og denne delen. -Denne delen.
Nei. Denne delen.
Hvor skal du?
Jeg kastet ut den brukte bleien, hentet meg vin,
og satte meg på sofaen med deg. Gjett hva?
-Hva? -Jeg tror jeg skadet skulderen.
Unnskyld.
Det er ikke din feil.
Bare fly.
Det var nok på konserten.
Unnskyld.
Takk.
Jeg trodde han ville muntre meg opp, men det skulle han ikke.
-Kom hit. -Nei. Hvorfor det?
-Kom hit. -Hvorfor, pappa?
-Jeg må snakke med deg. -Hva?
Sett deg.
Du vet at jeg og Willow drar i morgen.
Vi blir borte i 12 dager.
Hvorfor?
Willow vil hjem og treffe vennene sine.
-Hvorfor? -Fordi hun savner dem.
Jeg vet det.
-Du må gjøre dette. -Ja.
-Du må være snill gutt. -Ja.
Du må snakke med meg og Willow på FaceTime...
Ja.
Og du må ha det gøy mens vi er borte, ok?
-Ja. -Vet du hvorfor?
Jeg er glad på dine vegne.
-Vet du hva jeg er mest glad for? -Hva da?
At du klarte å si at du ville hjem
og være med venner og dra på leir.
Stolt av deg for det.
-Ja. -Det var modig og fantastisk.
Og jeg er glad i deg. Kommer til å savne deg, men det skal gå bra.
-Det går bra. -Sikkert.
Jeg skal ikke hyperventilere og gråte i morgen.
Det går bra.
Jeg skal ikke tekste deg hvert femte minutt.
Du vil hyperventilere.
Hvert sjette. Hva sier du? Føles det bra?
-Føles hvert sjette bra? -Ja da.
Nei, du må ha det gøy.
Glad i deg.
-Jameson? -Hva?
Willow vil ha en kos av deg.
NAVN: JAMESON JEG ER: WILLOWS SPESIELLE PERSON.
Willow blir med meg i morgen.
Kan jeg få en kos?
Det er veldig hyggelig.
-Det var alt. -Det er alt han kan, som gutt.
Dette blir Jamesons første tur uten Willow.
God natt.
-God natt, mamma. -God natt, kompis.
Får jeg et kyss?
-Ja. -Ja.
Glad i deg.
Ikke tørk bort kyssene.
Det kommer til å gå bra.
Ok?
Glad i deg.
Ha det.
Jeg tror litt gjensidig avhengighet er sunt.
Jeg blåser i hva legene sier.
Ja.
Jeg mistet ektemannen min Jeg vet ikke hvor han dro
Jeg skal drikke opp pengene mine Jeg skal ikke betale leia hans
Niks!
Jeg har en ny innstilling Og jeg skal bruke den i kveld
Jeg vil havne i trøbbel Jeg vil starte en krangel
Jeg vil starte en krangel!
Hva så?
Jeg er fremdeles rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Og jeg trenger deg ikke
Og gjett hva, jeg har det mer moro
Og nå som det er over Skal jeg vise deg i kveld
At jeg har det bra, jeg har det bra
Og du er et verktøy
Hva så?
Jeg er en rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Og jeg vil ikke ha deg i kveld
Sjekk flyten
Servitøren tok akkurat bordet mitt Og ga det til Jessica Simps
Jeg får vel sitte med trommisen Han vet hvor han skal treffe
Hva om sangen er på radio Da kommer noen til å dø
Jeg havner i trøbbel Eksen min vil starte en krangel
Hva?
Han vil starte en krangel
Alle havner i en krangel!
Hva så?
Jeg er fremdeles en rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Og jeg trenger deg ikke
Og gjett hva?
Jeg har det mer moro
Og nå som det er over
Skal jeg vise deg i kveld
At jeg har det bra, jeg har det bra
Og du er et verktøy
Hva så?
Jeg er en rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Og jeg vil ikke ha deg i kveld
Du var ikke der
Du har aldri vært det
Du vil ha alt
Men det er urettferdig
Jeg ga deg livet
Jeg ga deg alt
Du var ikke der
Du lot meg falle
Hva så?
Jeg er fremdeles en rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Og jeg trenger deg ikke
Og gjett hva?
Jeg har det mer moro
Og nå som det er over
Skal jeg vise deg i kveld
At jeg har det bra
Jeg har det bra
Og du er et verktøy
Hva så?
Jeg er en rockestjerne
Jeg har mine rockebevegelser
Jeg vil ikke ha deg i kveld
Hvordan er håret?
Bra?
Takk!
-Hvordan føltes det? -Utrolig.
-Ja? -Utrolig!
-Gratulerer, kjære. -Takk.
-Du var rå. -Takk.
Jeg pleier ikke å føle noe sånt. Ingenting rører deg.
Det er ikke ekte, men på scenen i kveld...
-Selv på vei hit, var jeg likegyldig. -Ja.
-Ikke ekte. -Nok en kveld.
-Det er ikke ekte. Registreres ikke. -Nei.
"Konsert på et stadion. Hvorfor? Hvem? Hva?"
Men hvem vet: "Dette er mektig."
De synger med. De kan hvert eneste ord.
-Det er så lenge siden. -Ja.
"Pill", også. Alle de gamle sangene.
-Og folk bare... -Nei, jeg vil...
Men da jeg sto på scenen og så utover,
tenkte jeg: "Jøss, svære greier."
-Når kommer strømmen tilbake? -La meg se.
Det er antrekket. Fordi jeg ser ut som et Snapchat-filter.
Herregud.
Han er som en ungdomsskolebryter.
Mamma!
Jøss, jeg er god.
Se, det er meg!
-Hva om den er borte hele natta? -Jeg får ikke inn noe.
Hvem er Kiki?
Det er folkene og hunden.
Hva?
Folket og hunden.
Niks. Fortsatt ingenting.
Kiki!
Hvem er Kiki? Har du en kjæreste som heter Kiki?
-Ja. -Jameson...
Nei, Kiki!
-Er hun Kiki? -Ja.
Er Willow Kiki?
Ok. Stopp.
Hva? Sa du nettopp stopp?
-Hører du? -Ja.
Glad i deg. Kjempeglad.
Jeg er stolt av å være moren din. Gå av scenen min.
Hvorfor?
Willow, kom deg vekk fra meg. Vekk fra scenen.
Kom an. Syng med meg i sommer.
Det kan ta lang tid før jeg drar på turné,
da er du eldre, og du hater meg, og du vil ikke snakke med meg. Gjør det...
-Det er overdrevent. -Overdreven?
Selvsagt kan du gjøre det.
Denne er bra.
Hører du meg?
-Nemlig. Nei... -Jeg kan denne delen.
Ikke prøv å lure meg
Du gir dem en liten...
Hver kveld sa vi:
-"Phoenix!" -Ja.
Første konserten? "Phoenix!"
Andre konserten var i Las Vegas?
-Phoenix! -"Phoenix!"
I mitt hode? Perfekt.
Ingen har gjort det som meg.
Jeg går tilbake og hele familien hans er der, og Carey snur seg,
og før han sier noe til meg: "Bra konsert. Gratulerer!"
"Phoenix!"
Jeg sa det. Ja.
Helt siden den kvelden har jeg aldri sagt navnet på en by.
-"Hei sann!" -Jeg skal holde deg ydmyk.
-Hvor er leppestiftkofferten? -Har du leppestiftkoffert?
-Ja. -Herregud. Kom deg ut.
-Leppestift og parfyme. -Ut. Du kan ikke bade med leppestift.
Hvorfor ikke?
Du er så vakker,
at jeg vil klaske til deg.
Noen må anerkjenne hvor bra jeg håndterer dette.
Det er... Ha det, alle sammen!
Ha det.
Rock and roll.
Rock and roll, for pokker!
Tekst: Bente
Kreativ leder Gry Viola Impelluso