Downloaded from YTS.MX
Konverteringsterapi er et forsøk på å forandre
Official YIFY movies site: YTS.MX
et menneskes legning eller kjønnsidentitet,
utført av en religiøs leder, autorisert terapeut eller i støttegrupper.
Alle store organisasjoner for fysisk og psykisk helse
har fordømt praksisen og sier den er skadelig.
TRANS TIL KRISTUS
Hei, ma'am?
Trenger du bønn i dag?
Nei takk.
Ok, ha en fin dag.
I like måte.
Hei, dere. Trenger dere bønn i kveld?
Jeg står her ute og ber for folk, deler vitnesbyrdet mitt med folk
og ber med dem.
Dette er meg.
Jeg levde som transperson før,
og forlot alt for å følge Jesus.
-Er dere troende? -Ja.
Gud, jeg takker deg for søstrene jeg møtte i kveld,
som også tror på deg, Jesus,
og jeg velsigner dem i Jesu navn, amen.
Amen.
Dette var meg. Jeg levde som transperson. Narkotika, alkohol og homofili.
Jeg levde i stor synd og forlot alt for å følge Herren.
For han er en fantastisk, mektig Gud, og han elsker oss.
Så jeg deler min reise med andre for å motivere dem.
Vi kan alltid bruke bønn, hver dag.
Velsigne dem, Far, i Jesu Kristi navn, så de følger deg og kjenner deg, Herre. Amen.
-Amen. -Jeg levde som kvinne.
Jeg forlot alt for å følge Jesus.
La henne aldri glemme hvor viktig hun er for deg.
I Jesu Kristi navn. Amen.
Jeg var promiskuøs med mange menn, prostituerte kroppen min.
Jeg deler evangeliet og livet mitt,
og at Gud frigjorde meg fra denne identiteten. Jeg prøvde å bli kvinne.
Men jeg er mann.
Far, takk for alt du har gjort.
Ved Faren, Sønnen og deg, Den hellige ånd.
I Jesu Kristi navn. Amen.
Dette var meg.
Det står "i slaveri" og "frigjort".
Det viktigste Jesus er for meg, er sannhet.
Når du kjenner sannheten, setter den deg fri.
Jeg tror på Bibelen.
At disse menneskene ikke vil arve Guds rike.
Jeg tror at folk kan forandre seg
og få en forfriskende fornyelse av seksualiteten sin.
Den hellige ånd kan gi deg nye begjær og ønsker.
Jesus kan forvandle deg.
EN ORIGINALDOKUMENTAR FRA NETFLIX
Første opptak, markør.
-Er det bra? -Ja.
Vi var lederne av eks-homofili-bevegelsen.
Vi trodde det var noe fryktelig galt,
at det var patologisk, at det ikke var en normal tilstand,
ikke det Gud hadde til hensikt, at noe skjedde som "gjorde deg homo".
Vi trodde virkelig at homofile kunne bli reddet.
Det er det Bibelen sier.
Den sier at noen av dere var homofile.
Men dere er forandret, renset. Dere er forvandlet.
Vi trodde vi gjorde det rette, vi forsatte å søke etter forandring,
og om du ikke ville være homo, fantes det en vei ut.
Vi trodde Gud ville at vi skulle gjøre det.
Hvem vil ta eggene?
Nei, det skal dit.
Jeg trenger bare et egg og plommen, du må separere hviten fra plommen.
-Hvordan gjør man det? -Jøss.
Nå har jeg liten tiltro.
Du har allerede punktert plommen!
Ok.
-Kan du flytte deg litt? -Ja.
Flott.
-Går det bra? -Ja.
Fungerer mikrofonen?
Nei, egentlig ikke, så…
Da lener jeg meg bare litt frem.
Du var utøvende lesbisk i seks år.
Jeg liker det ordet, "utøvende".
Øver du? Prøver du å bli perfekt?
Det betyr at jeg hadde livsstilen, og ikke bare slet med følelsene.
Jeg hadde lesbiske forhold.
Yvette, kan du snakke fra hjertet til de som er fanget i livsstilen?
Jeg vet at det er vanskelig.
Det tok tre år å bli kvitt seksuell tiltrekning til samme kjønn.
Det skjedde fordi jeg var omringet av folk som elsket meg i kirken.
Gud helbredet det feminine i meg,
og viste at det feminine er noe han elsker,
at det er noe han skapte.
Han er den eneste som kan røre ved de dype stedene.
Det var fantastisk.
Jeg brukte mye tid på å tenke: "Hvordan kunne jeg tro på det?",
og: "Hvorfor var jeg involvert så lenge?"
Jeg fant ikke kirken før jeg var 27 år gammel.
Og grunnen til at jeg begynte å gå i kirken og ble kristen,
var at jeg lette etter noe.
Det er helt spektakulært.
Jeg hadde ingen bekymringsløse dager hvor ingenting plaget meg.
Døden var der alltid, og den var nær.
Sytten av vennene mine døde av AIDS under AIDS-krisen.
Min beste venn Ed og partneren hans.
Jeg hjalp dem da de hadde helseproblemer.
Jeg var i 20-årene, og det var dette som foregikk.
Du lurte på om de du elsket
ville være her dagen etter, og dagen etter det.
Jeg tror at Gud ikke dømmer folk. Gud dømmer synd.
Og jeg tror at AIDS, som skyldes homofil promiskuitet…
TV-EVANGELIST
…bryter mot Guds lover, naturens og ærbarhetens lover,
og som et resultat av det, betaler vi prisen når vi bryter dem.
Å være i en kirkesituasjon som er veldig strukturert,
med klare regler,
er en lettelse, og det var akkurat det jeg følte.
Det var en lettelse.
Da jeg vokste opp, var det et lovbrudd, en sykdom
og en synd å være homofil.
Jeg ønsket desperat å forandre meg. Helt siden jeg ble mobbet for det som barn.
Jeg gikk i en megakirke i Anaheim.
MEDGRUNNLEGGER
De hadde støttegrupper for skilte
og folk som slet med misbruk,
og jeg tenkte: "Hvorfor ikke for folk som meg,
som har homofile følelser?"
Så jeg fikk en idé om å starte en støttegruppe i den lokale kirken min.
Alle følte det var en stor lettelse.
De trengte ikke lide alene mer.
De trengte ikke late som det bare var dem.
Men vi trodde virkelig at om man gjentok det nok,
om man forsatte å påstå at Gud forandret en,
ville han gjøre det.
Vi trodde vi var den eneste støttegruppen av den typen i landet.
Men så hørte vi at det var flere små kirkesamfunn som vårt
som ganske spontant dukket opp andre steder i landet.
Vi tenkte: "Det ville vært kult å samle disse små gruppene
og diskutere det vi prøver å gjøre, og hva som bør skje fremover."
Vi bestemte oss for å ha en konferanse i Anaheim i 1976.
Det var der organisasjonen Exodus startet.
PR-VIDEO FOR EXODUS
ULYKKELIG OG HOMO?
Det begynte å strømme inn brev
fra kristne som ikke hadde annet sted å gå,
og som nå hørte om denne organisasjonen som kanskje kunne hjelpe dem.
Tusenvis av mennesker så etter en gruppe som Exodus.
BLI MED I EXODUS!
En gang var det utenkelig, men nå skjer det i husholdninger i hele USA.
Et barn setter seg ned til frokosten og sier: "Jeg tror jeg er homofil,
men vil ikke være det."
Noen foreldre lærer om et kristent program kalt "Exodus",
som hevder å omvende homofile med et kurs i bibelstudie,
atferdsmodifisering og gruppeterapi.
John Paulk er viseformann i Exodus, som ble dannet for 21 år siden.
-Er du heterofil nå? -Ja.
Du er ikke en homofil person som kjemper mot deg selv hver dag?
Nei.
Ikke en som fantaserer om menn?
-Nei. -Aldri?
Jeg hadde ikke giftet meg
om jeg følte meg homofil på innsiden.
Det er rart å være kjent for,
men jeg var den mest kjente eks-homofile personen…
TIDLIGERE STYRELEDER
…i verden.
Jeg ble betydningsfull nasjonalt fordi jeg er velartikulert.
Jeg var velartikulert, jeg var utadvent,
jeg var fryktløs, jeg stakk meg frem,
og jeg ble en gallionsfigur.
Jeg var den synlige personen i denne bevegelsen.
Kona hans er en tidligere lesbisk dame han møtte på Exodus,
og nå har de en liten gutt.
HOMO FOR LIVET? OPPRØR OM "KONVERTERING"
Det var mange ledere, men jeg var visuell hjelp da jeg hadde en ekstrem historie.
Jeg giftet meg med en tidligere lesbisk.
Det var et konstant mas om å være med i programmer, talkshow,
denne avisen, det nyhetsprogrammet og så videre.
Hils på John Paulk og Anne Edward.
Tidligere var de begge homofile.
Nå elsker de hverandre så høyt at de skal gifte seg.
Begge finner Gud og sier: "Jeg vil ikke være homofil lenger"?
Samme om du er homofil eller noe annet, Gud elsker deg uansett.
Men det var ikke Guds hensikt for deg.
Jeg ble styreleder i Exodus.
Min rolle var å spre beskjeden om at man kunne bli kvitt homofili.
Jeg tror ikke det går an.
Jeg tror at homofili, akkurat som heterofili,
er en gave fra Gud.
Er det som å si at en barneovergriper eller konebanker kke kan forandre seg?
Å være homo er noe annet enn å være barneovergriper.
Jeg sammenligner ikke, det er bare to typer oppførsel.
Det finnes atferd knyttet til homofili.
Vi sier at om du vil forandre deg, finnes det en måte.
Exodus-gruppen er en av fler enn 100 organisasjoner
som jobber med homofile som vil leve som heterofile.
Vi mente at homofili var en psykisk sykdom som måtte behandles.
Alle i psykologi- og psykiatrimiljøet er enige om at de meningene
er utdaterte og helt feil.
Men Exodus var på sitt høydepunkt den største organisasjonen
som fremmet konverteringsterapi.
STØTTEGRUPPE FOR EKS-HOMOFILE
Jeg har deltatt i Love In Action-programmet i 660 dager.
Maktesløsheten overfor homofili og tvangsmessig seksuell atferd
har ledet meg inn i onani, gjensidig onani,
kort- og langvarige homoseksuelle forhold.
I konverteringsterapi er forklaringen på hvorfor du er homofil
at du ble traumatisert som barn.
Enten ved direkte mishandling,
seksuelt misbruk, fysisk mishandling fra foreldre
eller manglende eller skadelig oppdragelse.
Om du kan løse oppdragelsesproblemene,
vil din medfødte heterofili komme frem.
FAR
Jeg føler meg reparert og forsonet med forholdet til faren min.
For Gud har gitt meg helbredelse.
-Jeg er glad i deg. -Vi er glade i deg.
Svært få av lederne hadde formell utdannelse
innen psykologi, terapi, menneskelig seksualitet.
De hadde ingen kvalifikasjoner.
Mange av de vi veiledet, hadde panikkanfall og dyp depresjon.
Det var menn som prøvde å ta overdose,
prøvde å ta livet av seg,
fordi de følte skyld for at de ikke kunne forandre seg.
Jeg kunne ikke fortsette å late som jeg endret meg.
Og jeg kunne ikke fortsette å late som at de jeg "hjalp" endret seg.
Og jeg tenke: "Ok, nå holder det. Jeg skader mennesker."
Men da jeg sluttet i 1979, vokste Exodus videre.
Vi skal ta mange bilder sammen.
Det blir mest øyeblikksbilder av folk.
Vi gjør ting mye saktere, vi har ikke hastverk.
Vi guider det, men så gjør dere deres egen greie,
for en bevisst, naturlig stil.
Skal vi se inn i kameraet?
-Legg hånden din her. -Hånden min?
Sånn.
Jeg klarer det ikke.
Bryllupsnettstedet vårt.
Sytti dager, kjære.
Jeg var ute, og noen spurte hvor kona mi var.
Jeg sa: "Forlovede. Men snart kone."
Hun sa at alle trodde vi var gift.
Ja. Folk trodde vi var gift for et år siden.
Kanskje vi bare virker gift?
Sikkert fordi vi bare er med kattene våre.
-Det er kattene. -Er det?
Det er kattene. Jepp.
Hei!
Står til?
Jeg er mer sentimental rundt bryllupet enn dere er.
Kjolen er slående. Den er vakker.
Har du noen arvestykker, eller noe som minner deg om bestemor,
eller noe som er viktig for familien,
som du kan ha i buketten eller håret?
Minner om de du elsker, som du kan ha med,
det er godt å ha dem der.
Jeg var et lykkelig barn.
Familien bodde på 12 mål, med en dam på baksiden,
og jeg fikk løpe fritt.
Vi gikk i bibelkirker, baptistkirker.
Det var den eneste historien om verden jeg kunne,
den fundamentalistiske kristne læren som sa at Gud skapte verden,
og at Gud er en kjærlig Gud.
Jeg fant mye skjønnhet i ideen om at Gud skapte fiskedammen,
stjernene, vinden, alt det,
og at Jesus elsket oss nok til å ville være med oss.
Jeg ville være venn med Jesus.
Jeg ville være god.
Alt i livet vårt var konservativt kristent.
Mamma hørte på alle de virkelig konservative kristne lederne,
som sa det finnes en sekulær agenda, og at de er ute etter barna.
Kan du se for deg femåringer med hendene foldet i fanget,
mens læreren prater…
POPULÆR TV-EVANGELIST
…om voksen, pervers seksualitet?
Homofili er moralsk perversitet, og alltid galt. Punktum.
POPULÆR TV-EVANGELIST
Alle skrifter om temaet fordømmer det.
Hovedbeskjeden om homofile var at de var frastøtende.
Man fikk alltid en følelse av at homofile var fæle,
skitne, skremmende og fæle.
Jeg kom ut til mamma da jeg var 16,
og hun var rasende over å ha et potensielt homofilt barn.
Hun tok meg med til en fyr kalt Ricky Chelette.
Jeg ville ikke møte ham.
Det føltes bare pinlig, rart og usannsynlig at det ville fungere.
HIMMEL ELLER HELVETE?
FØRSTE BAPTISTKIRKE
LIVING HOPE EXODUS KIRKEFILIAL
Det er en ære å være her i dag.
ADMINISTRERENDE DIREKTØR
Vi går inn, Ricky kommer ut og sier: "Du må være Julie." Han tar meg i hånden.
Han stilte noen innledende spørsmål for å lette på stemningen.
Jeg vil prate om nåde og sannhet.
Jeg vil prate om det fordi jeg mener vi er i en kulturell situasjon
hvor det er vanskelig å finne. Spesielt sannhet.
Han har mange markeringspenner.
Han går gjennom hele teorien
om hvordan folk ender opp med å tiltrekkes av samme kjønn.
Han tegner det opp.
En liten mor og far, og et lite barn fødes,
han holder på. En gutt blir homofil
fordi han har et dårlig forhold til faren,
det er mystikk rundt forelderen av samme kjønn,
og når de når puberteten, blir det seksualisert.
Jeg spurte: "Hva om dere har et godt forhold, og du likevel føler deg homofil?"
Han sa: "Der kommer jokeren inn." Og han prater om seksuelt misbruk.
Hva med folk som ikke er blitt seksuelt misbrukt?
Han sa: "Folk glemmer det ofte." Jeg hadde ingen grunn til å tro at det var feil.
Jeg hadde ikke hørt andre teorier om homofili. Og jeg var 16, så jeg var ikke…
Jeg kjente ikke til vitenskapen rundt det.
Det han tegnet opp ga mening for meg. "Ja", tenkte jeg.
Jeg vet hvor vi er på vei. Mot Jesus.
Vil du gå med oss,
til vi begge blir forvandlet og ser ut som ham?
Det håper jeg.
Ricky var litt eldre, visere, veldig flink med barn.
Det var som å ha en mentor som virket å være interessert i livet mitt.
Da visste jeg ikke om jeg kunne bli heterofil,
men jeg følte jeg kunne vie meg til å bli en ektefølt troende.
Dette var veien mot godhet.
Så jeg tok den.
Da jeg fant Jesus,
fant jeg for første gang en som virkelig elsket meg.
Fra og med da,
begynte Herren å få meg til å føle at jeg måtte dele historien min.
VELKOMMEN TIL LOVE REVOLUTION-KIRKEN!
Hvordan går det?
Bra.
Jeg er glad og beæret over å ha Jeffrey her.
Dere vil elske ham. Han er fantastisk. Kom igjen, gutt!
Jeg elsker deg.
Skal vi ønske nettpublikummet velkommen også?
Jeg prøver så hardt å ikke gråte. Jeg er bare takknemlig for deg, Jeffrey.
Du er en gave fra Himmelen, Guds arbeid i Ånden.
Hvor enn du setter dine føtter,
er det et tegn på at Gud skal gi vekkelse for det homofile samfunnet.
Jeg er takknemlig for deg.
Far, jeg takker deg.
Han er første frukt av arbeidet du gjør for denne generasjonen.
Hellige ånd, jeg ber deg om å sende din energi
og salve tungen hans så han kan spre ditt ord som bare han kan.
Jeg ber deg om å åpne ører, bryte med stereotypier,
forandre fortellinger og la Jesus åpenbares.
Amen.
Amen. Glad i deg, bror.
Da jeg gikk på high school tidlig på 2000-tallet,
ble landets syn på homofili forandret. Will & Grace var det største programmet.
Alle hadde en homofil bestevenn.
Jeg la identiteten min i å være homofil. Det var identiteten min.
Og i LHBTI-miljøet er det deres identitet.
Jeg er homo. Jeg er lesbisk. Jeg er transperson.
Hvorfor har det så stor makt over dem?
Det er Fienden som vil de skal tro det er deres identitet.
Ingen andre grupper sier sånt.
Mange av skolene presser på. De vil at folk skal ta hormoner,
eller operere seg og skjære i kroppen.
Dere må passe på hvilken skole dere sender barna til.
-Sant. -Akkurat.
Dere må finne et sted hvor de ikke anbefaler folk å skjære i kroppen.
Da jeg ble involvert i kirken, fulgte jeg bare reglene.
Det er det man gjør.
Man leser Bibelen, og tror på det som står der.
Så ble det til at lederne var spesielle.
Jeg måtte utrette noe for å være i spesialgruppen.
Jeg må utrette noe for å bli gjenkjent og bekreftet slik jeg ønsket.
I starten snakket jeg på et pengeinnsamlingsmøte i Laguna Hills.
Jeg vil at Yvette skal snakke…
Det var fullt hus, og det gjorde meg kjempenervøs.
Jeg hadde forberedt meg lenge, for jeg ville det skulle være perfekt.
Hun er velartikulert
når hun snakker om den homofile politiske agendaen.
Derfor spurte vi om vi kunne filme,
så du muligens kan få en posisjon
som nasjonal talsperson for temaet.
Derfor er Yvette her.
I politikken prøver de å gi homofile spesielle rettigheter.
Ikke like rettigheter.
Spesielle rettigheter, så de får status som en minoritet.
Dette er et så stort problem nå,
at det ikke finnes unnskyldninger for ikke å involvere seg.
Man kunne høre en knappenål falle. Folk fulgte med.
Vi hadde spørsmålsrunde etterpå,
så folk kunne spørre om hva de ville, og se at jeg kunne mye om temaet.
Takk for at dere kom. Jeg forventet ikke et slikt oppmøte.
Etterpå spurte en dame på første rad
om jeg var villig til å flytte til Washington D.C.
De ringte og sa: "Kan du stille til et intervju
hos Family Research Council?"
FAMILY RESEARCH COUNCILS KONTOR
FRC er en av de største organisasjonene for kristne rettigheter
i landet.
De har mye politisk makt.
PR-VIDEO
FRCs eksperter er godt kjent for sin nyskapende analyse
og raske respons på ferske nyheter.
De uttrykker verdiene dine, for å forsvare familie, tro og frihet.
Hele ledelsen var heterofile, hvite menn.
De så etter en talsperson som hadde vært homofil.
De sa jeg ville passe bra fordi jeg var så ung,
hadde et latinamerikansk etternavn og ikke så homofil ut.
Dette er visittkortet mitt.
Sikkert det eneste jeg har igjen, fra da jeg var Yvette Cantu, poliseanalytiker.
Dette var en pressekonferanse vi holdt,
og jeg hadde bare vært i FRC i kanskje to uker, mindre enn to uker.
Nå skal vi til National Press Club.
Vi har et kamera
på en nyhetskonferanse som skal holdes av Family Research Council.
I dag skal vi prate om hva noen store verdensreligioner sier om homofili.
Den konservative kristenlobbyen trenger alltid noe
som velgerne deres kan irritere seg over
og gi penger til og stemme over.
Hva kan gjøre folk skikkelig irriterte?
Homofili.
Den generelle følelsen var at homofiles rettigheter var uunngåelig.
RETTIGHETER FOR LESBISKE NÅ
DET HANDLER OM RETTFERDIGHET
Vi mente at dette ville ødelegge kjernefamilien.
Og det ville minke kristnes rettigheter.
Det jeg gjør i FRC,
er å motsette meg en aggressiv, homofil agenda,
som vil ødelegge ekteskapet og få til adopsjon for homofile.
Et barn trenger en mor og en far.
La meg si én ting.
Jeg vil si noe om min motstanders organisasjon.
Samme om det er homofile familier, borgerrettigheter, arbeid, boliger.
De har en fundamental anti-homofil agenda.
Jeg kom meg ut av den homofile livsstilen jeg hadde i seks år.
Jeg har 15 homofile venner som døde av AIDS.
Poenget mitt er å vise at dette er en farlig, destruktiv livsstil,
og at folk kan forlate den.
"UT AV SKAPET OG INN TIL JESUS"
Jeg vil ikke kaste dem, for jeg vil huske det.
Det er en del av livet mitt. Det er en del av hva jeg gjorde.
IKKE HOMO
Men det er vanskelig å se tilbake.
Jeg kom til Living Hope da jeg var 16 år.
Jeg forlot dem ikke før jeg var 25 år.
Jeg hadde ukentlig terapitime med Ricky,
ukentlig Living Hope-møte, vi kalte det "gruppe",
og så spiste jeg lunsj hos Ricky på søndag ettermiddag.
Jeg var på Living Hope-greier de fleste dager.
Hele livet mitt var strukturert rundt ikke å være homofil.
Det var mange unge som var på Living Hope.
Minst 50 mennesker kom og gikk.
Vi fikk ikke lov til å ha kontakt utenfor.
Vi fikk ikke lov til å være venner på Facebook eller vite hverandres etternavn.
Grunnen til at vi ikke fikk dele identifiserende informasjon,
var at de var redde for at vi ville møtes og ha sex.
Vi fikk bare prate når vi ble overvåket.
Ricky ville sagt
at en stor del av det er den spirituelle reisen,
å bruke tid på å lese Bibelen, be,
og slutte med onani. Onani var en svær greie.
Å slutte med onani, og absolutt porno.
Moren min og Ricky bestemte at jeg skulle slutte med softball, så jeg ikke ble homo.
Jeg måtte gå på kristent college, så jeg ikke ble lesbisk.
"Hva må Julie gjøre for å bli heterofil?"
Det var mye.
EXODUS' ÅRLIGE KONFERANSE
En av tingene Exodus International var kjent for, var den årlige konferansen
hvor folk kom for å lære mer
om å slutte å være tiltrukket av samme kjønn…
TIDLIGERE VISEFORMANN
…og for å ha fellesskap med andre som mente det samme.
Vi hadde mange workshops,
og temaene var alt fra familiedynamikk
til å hjelpe menn med å omfavne maskuliniteten sin,
eller kvinner med å glede seg over femininiteten sin.
MULIGE BIDRAGSFAKTORER
…som snakker om å først søke Guds rike.
En feil de gjør, er å begynne å tenke på resten av livet.
De trekkes nok til lesbiskhet fordi de ikke vil bli såret mer av menn.
De trenger helbredelse før de kan få et forhold til en mann.
Jeg gikk på min første Exodus-konferanse da jeg var 17 år gammel.
Ricky tok med en stor gruppe fra Living Hope hvert år.
Det var første gang jeg møtte en gjeng med skikkelig kule folk
som viet seg til denne prosessen.
Jeg skulle omfavne femininiteten min.
De lærte oss å bruke sminke, og gutta spilte amerikansk fotball.
De sa:
"Vi tror ikke fotball gjør dere hetero,
men dere får en ny måte å omgås gutter på.
Sminke gir deg en ny måte å forholde deg til jenter og femininitet på."
Det er en del av forandringen, det skal forandre på tiltrekningen din.
Jeg håper dere nå ser noen av de underliggende årsakene
som kan påvirke seksualitet og identitet.
Man studerer Bibelen, går i små grupper og lærer ting.
Men man er også våken til 2.00 og prater, ler og forteller vitser.
Jeg husker de sene kveldene da lederne hadde lagt seg,
og vi fikk være våre skeive selv. Det var
på mange måter en av de få trygge stedene i livene våre.
Jeg vet det høres vilt ut, for det var på en Exodus International-konferanse.
Men da var det vår måte å høre hjemme et sted på.
Folk som tiltrekkes av samme kjønn føler seg ofte så alene.
Det er flott å se andre som har opplevd det.
Hva håper du å bli etter denne uken?
En sterkere person.
Mer informert om områder jeg fortsatt ikke forstår,
og kanskje aldri vil forstå, men jeg må bare ha mer mot til
å stå opp for meg selv og sånt.
Er denne på?
Jeg vil be bønnelaget komme opp.
Kom opp, dere.
Mange av dere føler kanskje press. Dere føler kanskje at dere er i mørket.
Men dere fornemmer at en hånd strekker seg mot dere.
Og dere vil at hånden skal ta tak i dere, Guds hånd, og trekke dere ut
og vise dere vidunderet han har skapt dere som.
Brødre og søstre, i Jesu navn, kom frem,
ta din rettmessige plass i Kristi legeme.
Kom frem og motta bønn. Kom frem og deklarer
at du ikke vender tilbake til mørket.
Det var flere talere den uken, store eks-homofile navn.
De fortalte historier om konvertering til Jesus,
de innså at Gud elsket dem og at de ikke trengte å være homofile.
Det var veldig overbevisende historier.
Jeg husker jeg følte at jeg ville være som dem.
Jeg ville være kul, glad og elsket av Gud.
John og Anne Paulk har vært på forsiden av Newsweek.
Begge er tidligere homofile, nå gift med hverandre.
Men finnes det fler som dem?
Jeg var aktiv i homomiljøet i 13 år.
Jeg var med i seks år,
og slet i fem år til før jeg fant ekte frihet.
-Tretten år for meg. -Fire for meg, men begge forlot det.
Hele den kristne kirken er basert på å være gift,
å være familiemann og å få barn.
Jeg hadde et mål da jeg dro til Exodus,
og det var å gifte meg og bli far.
Det var ikke bare noe jeg håpet ville skje en dag.
Det var et mål jeg søkte aktivt.
Hvordan ble dere sammen?
-Vi var ikke venner først, fordi… -Nei.
Vi var midt i kjønnsidentitetsforvirringen.
Men etterhvert ble vi venner, og basert på det, forelsket vi oss.
Jeg aksepterte Jesus som min frelser, og leste hva Bibelen hadde å si.
Det var da ting begynte å forandre seg.
Vi ble lært at man ble venn med en kvinne, man følte seg trygg med henne,
og forhåpentligvis ville seksuell tiltrekning komme i tillegg.
De sa: "Du trenger ikke være tiltrukket av alle kvinner. Bare én.
En eneste. Det er den du forelsker deg i,
og det er den du gifter deg med. Bare én."
Hvordan løsner du enden?
Ok, du må bruke en annen kniv.
Du bruker en stor kniv.
Bruk en liten en. Bare lag en liten "V".
Da får du den ut. Ok?
Beklager, kjære.
-Det var ganske kult. -Jeg vet det.
Jeg skal lære deg noen skikkelig stilige ting.
Der var vi.
Kona hadde på vakre Talbots-dresser,
brukte sminke og så veldig elegant ut.
Vi hadde barn, og barna var på TV med oss.
På visse måter så jeg ikke på meg selv som homofil mer.
For meg var å være homofil å ha sex,
gå på homobarer, omgås homofile.
Jeg baserte det på oppførsel.
Det var oppførselen som gjorde deg homo, ikke følelsene dine.
Men følelsene mine var veldig homofile.
Jeg har vært i et vellykket ekteskap i ti år,
jeg har et godt emosjonelt og seksuelt forhold til kona mi,
jeg har to sønner, så noe har forandret seg.
Om jeg hadde sagt:
"Selvsagt fristes jeg av homofili", ville det vært ærlig.
Men jeg følte jeg ikke kunne være ærlig,
for jeg representerte ikke bare meg selv, jeg representerte hele bevegelsen.
Om jeg sier: "Vel, jeg er fristet", hva forteller det folk?
Føler du at du løy?
Jeg løy.
Jeg kan si det nå, uten…
Vel, med skam og flauhet.
Mor kom fra et dominerende hjem…
Jeg innså at uærligheten min skadet folk.
Siden jeg var uærlig, fikk det folk i publikum,
folk som slet med homofili eller hadde homofile følelser,
til å føle at det måtte være noe galt med dem fordi de ikke var som meg.
Og: "Han er ikke fristet mer.
Så om jeg er fristet, må jeg være ødelagt og skadet."
Historien min er en av mange.
Jeg ville at folk med lignende historier skulle dele.
Freedom March ga dem en plattform å dele på,
for vanlige medier deler ikke den typen historier.
Jeg startet Freedom March for å gi dem en stemme.
HØR LYDEN AV FRIHET
Det har bare pågått i seks måneder.
Det står 3 924 følgere, omtrent 1 000 mer enn forventet.
Det er så mange.
OVERVINNERSERIEN
Hallo?
Hei, Jeffrey!
Jeg snublet over Facebooken din.
Jeg fulgte sidene dine fordi det ga meg håp
å høre historien din og det som skjedde med deg.
Jeg håper det vil skje med sønnen min.
Vil du fortelle meg hva som har foregått?
Vi har en 20 år gammel sønn.
Han sa: "Jeg er transjente."
Jeg så på ham og sa:
"Du er gutt."
Han har vært borte i seks måneder nå.
Det er veldig vanskelig.
Vi savner ham så mye.
Men han tror jeg avviser ham fordi jeg ikke vil kalle ham "datteren min".
Hvordan kan jeg være enig når jeg mener det er en løgn?
Jeg tror han vet at du elsker ham.
-Han vil du… -Ja, det gjør han.
Han vil du skal gjøre det på hans måte.
-Akkurat! -Og noen ganger…
Om noen er…
Om et barn går ut i veien,
lar ikke en forelder en semitrailer treffe dem.
Om de må ta tak i dem,
gjør de det for å få dem ut av veien. Det er det du prøver på.
Det er bekreftelse. Det setter jeg pris på.
Det er en sterk sjel som vil tvinge deg til å kalle ham dame,
men han er ikke det. Den vil du skal adlyde og være enig i det som sies.
-Ikke gjør det. -Det er sånn det føles.
Jeg mener at du må følge troen her.
Ok.
SKRIVE-EKSEMPLAR: OUTLOVE KAPITTEL 1
Jeg har jobbet med en bok det siste året,
hvor jeg prøver å forstå opplevelsen min
og skrive ned alt som skjedde.
Da jeg var på Living Hope, møttes vi på Rickys kontor hver uke
for å snakke om dyp, intens, seksuell, emosjonell bagasje
i en privat terapisetting.
KONTORER
Det var på mange måter som vanlig terapi,
man sitter og prater om uken og hva som foregår,
og så går man dypere inn i det som virkelig plager en.
Men det var litt mer som en tilståelse.
Jeg følte jeg måtte fortelle Ricky alt,
hver seksuelle tiltrekning eller forelskelse jeg hadde.
Jeg følte jeg måtte si fra om jeg hadde en lesbisk sjef,
eller lesbiske gjester på restauranten jeg jobbet.
La oss si jeg hadde utagert seksuelt med en annen.
Jeg hadde måttet innrømme det og fortalt alle omstendighetene rundt det,
når vi begynte å prate, sende SMS,
bestemte oss for å gjøre noe, møttes, hvorfor jeg ikke kuttet kontakten,
hva som foregikk i livet mitt som førte til det.
Når jeg følte jeg ikke var alt jeg skulle være,
måtte jeg innrømme det og jobbe med det.
Jeg leser gamle dagbokinnlegg,
og det står: "Gud, tilgi meg for å ha et ondt legeme."
Mitt eneste håp var at Gud ville redde meg fra meg selv.
Jeg var tenåring, og jeg var en veldig snill tenåring.
Men jeg trodde jeg var så slem.
EXODUS' ÅRLIGE KONFERANSE
Det er med stor glede og ære at jeg introduserer vår neste taler.
Han er psykolog.
Han går sine egne veier i psykisk helse-miljøet. Han er en opprører.
Psykisk helse-miljøet mener at å motta hjelp
for uønsket tiltrekning av samme kjønn bør være ulovlig.
Han bryr seg ikke om hva de sier. Han har behandlet menn i 30 år.
For flere år siden, da jeg startet…
KLINISK PSYKOLOG
…kom fyren med homofiliproblemet inn,
og begynte å se at det homofile bildet
er et forsvar mot en indre tomhet.
Folk tror feilaktig at eks-homo-bevegelsen
er en rent religiøs greie, men samtidig som Exodus,
fantes det en gruppe med psykologer og terapeuter
som hadde levd av og gjort karriere av å prøve å kurere homofile.
Det var fæl pseudo-psykologi.
Det de sa var ikke basert på god vitenskap.
Men Exodus var ute etter en slags respektabilitet.
Det er ikke bare vi som tror dette.
Det er faktiske terapeuter og psykiatere som også vet
at det vi sier er sant.
Dr. Joseph Nicolosi er en del av en organisasjon med 500 terapeuter
som jobber med homofile som vil leve heterofile liv.
Det var et symbiotisk forhold mellom vårt behov for troverdighet
og terapeutene som fikk klienter.
Nettverkene våre var fulle av bøkene deres,
læren deres, deres terapeutiske fremgangsmåte.
Det høres fælt ut,
men det var en handelsavtale begge parter tjente på.
OPPTAK AV KONVERTERINGSTERAPI
Du holder igjen. Prat med meg. Jeg vil vite hva du føler.
Jeg tenker på denne personen som er så ødelagt.
Deg selv?
-Meg selv. -Så ødelagt?
Føler du deg ødelagt?
Hvordan føles det å føle seg ødelagt der du sitter foran meg?
Jeg ser på deg. Hvordan føles det å være ødelagt da?
Sårende?
Veldig trist?
Veldig trist å føle seg ødelagt.
Føler du min aksept av at du er ødelagt?
Hvordan føles det?
Det føles bra.
Jeg skulle ønske jeg ikke var der jeg er i hodet nå.
Selvsagt.
Jeg føler meg som en dårlig person.
Jeg føler at…
Det som brakte denne mannen til terapi,
var at han utagerte med menn mens han var gift.
Siden da,
har de klart seg veldig bra, han har ikke utagert på et år,
og sier han ikke har ønske om homofil utagering.
Gud, i lys av din salighet
ser vi hva vi har gjort galt, og sannheten vi har nektet for.
Helbred synden vår, rens oss i din nåde
og gi oss din gunst,
så vi kan følge din vei og leve ut evangeliets gode nyheter.
Amen.
Dere har fått tilgivelse, nåde og fred fra Gud.
La oss bruke et øyeblikk på å dele den freden med hverandre.
God morgen!
Fra jeg var 17,
sa Ricky: "Du kommer til å bli den neste store."
Han hadde høye forhåpninger om at jeg skulle overta ledelsen.
De gjorde meg til frontfigur da jeg var veldig ung.
Folk hadde visjoner.
"Jeg ser en stadion med 10 000 mennesker,
du sprer evangeliet og en beskjed om håp og helbredelse."
En stor del av min rolle i Living Hope og Exodus
var ideen om at å bli ny leder var mitt kall.
Ta godt imot min venn, Julie Rodgers.
EXODUS' ÅRLIGE KONFERANSE
Jeg kom hjem en dag,
og sa til mamma at jeg var lesbisk og lei av å skjule det.
Hun flippet ut.
Og hun tok kontakt med Ricky Chelette
fra Living Hope. Heia, Living Hope!
Det er folka mine. Han var…
Ricky fortalte lederne i Exodus at jeg burde holde foredrag,
og jeg gjorde det på åtte til ti forskjellige konferanser.
Siste året på high school bestemte jeg
at jeg skulle leve for Herren og følge ham med hele mitt hjerte.
Jeg hadde en fæl opplevelse da jeg gikk på college,
med overgrep.
Menneskene på Living Hope var de eneste jeg fortalte det til.
De visste nok ikke hva de skulle gjøre. Men ikke lenge etterpå,
i løpet av det neste året, ville Ricky at jeg skulle bruke det i vitnesbyrdet mitt.
Jeg ville ikke dele det.
Jeg ble med Ricky og avga vitnesbyrdet mitt på forhånd.
Jeg ville ikke dele den detaljen. Det føltes feil.
Jeg var ukomfortabel. Dette var noe jeg måtte jobbe mer med.
På vei hjem den kvelden…
Han ga meg alltid tips,
og han sa: "Du gjorde en kjempejobb da du delte vitnesbyrdet ditt,
men det var dumt at du utelot det om voldtekten."
Og jeg sa:
"Jeg ville ikke prate om det."
Han sa: "Det tar vekk litt av kraften til vitnesbyrdet ditt."
Han endte opp med å misbruke meg,
seksuelt, den kvelden,
da vi dro tilbake til leiligheten hans. Han voldtok meg.
Jeg endte opp med å fortelle historien, men jeg var så sint
for at alle disse intime opplevelsene
ble orkestrert og satt sammen på en måte som passet til en historie:
"Menn er fæle, jeg hater menn.
På grunn av misbruket, valgte jeg damer."
Lot du det skje?
Jeg prøvde å tro at menn kunne stoles på, også skjer det?
Jeg er ferdig med dette!
Når jeg ser tilbake, skulle jeg ønske jeg ikke ble utnyttet sånn,
i en altfor ung alder, da jeg var veldig emosjonelt ustabil.
NASJONAL SAMMENKOMST
Jøss, se hvem det er!
Tre av favorittfolka mine.
Hvordan går det, gutt?
Jøss, så lang tid dere brukte!
Hei, kjære!
Dette er kirken.
Dette er ecclesia. Dette er kirken.
Gårsdagens artikkel tar helt av.
Folk fra hele landet klikker på den.
-Fantastisk! -Ja.
-Ordet spres. -Amen.
Det eksploderer.
Ja, jeg elsker det!
Hei Vi begynner snart tilbedelsen.
De begynner snart.
Vær stille, alle sammen!
Stille.
Da jeg var her i 2017, tenkte jeg:
Vi må ha en marsj for folk som har forlatt LHBTI-livsstilen.
Freedom March handler om historiene deres.
Ikke min. Det handler om å feire deres.
Herren vil jeg skal si: "Vær lydig når han snakker til deg."
Når du er lydig én gang, stoler han mer og mer på deg,
og du fortsetter å vokse.
Ofte er det de små tingene hjemme han følger med på.
Er du lydig når han ber om små ting,
og ikke bare store kirketing? Vær lydig hver dag.
Han sa at de som elsker ham, adlyder.
Dere må forstå hva som foregår. Dette er lyden av enhet.
Det er lyden av en kriger som mener alvor.
Du profeterte om Freedom March. Den tilhører deg, Far.
Det som skjer, er at du samler krigerne dine i formasjon.
Kom med reformasjonen
Til denne nasjonen!
Løven
Judeas løve
Brøler
Brøler for meg
Løven
Judeas løve
Brøler
Jeg skal lese fra delen om et gruppemøte på Living Hope.
Hvor gammel var du her?
Sytten da jeg startet,
også holdt det på til jeg var ferdig på college.
"Første gang jeg brente meg selv, satt jeg utenfor kirken etter et Living Hope-møte.
Sigaretten brant ned, og uten å tenke over det,
presset jeg den inn i skulderen min, og lyttet mens huden stekte.
Ikke lenge etter satt jeg alene på rommet, fortapt i frykt, smerte og selvhat.
Da husket jeg sigarettmerket, og bølgen av avsondring som skylte over meg
da glørne brente huden min.
Jeg så etter metallobjekter som kunne varmes opp,
og fant en mynt. Jeg holdt den med en pinsett og brukte en lighter.
Pulsen steg mens mynten ble varmere.
Jeg pustet inn, strammet armen og presset mynten dypt ned i huden,
til huden sprakk og smerten ble mindre.
Jeg gjentok prosessen minst 20 ganger den ettermiddagen,
og sved rette linjer i skulderen, noen tommer brede.
I flere uker brukte jeg antibiotika på sårene,
hver morgen og kveld.
Vi var trygge da, jeg og kroppen min.
Jeg kunne vise frem sårene mine
og bli møtt med ømhet og omtanke.
I årene som fulgte, da smerten ble uutholdelig,
gjorde jeg det igjen.
Jeg brente rette linjer inn i skuldrene, og pleiet sårene for å roe meg ned.
Depresjon er beskrevet som innovervendt sinne.
Kanskje det var det jeg gjorde på rommet på den tiden.
Jeg tok sinnet jeg følte med å leve i en kropp
som ikke ble den kroppen den skulle være, en heterofil, feminin, god kristen kropp,
og jeg satte fyr på det."
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg.
Beklager.
Ja, det er ganske intenst.
Ja, det er det.
I løpet av årene ble det vanskeligere å skjule homofilien min.
Det var først og fremst med bruk av porno,
som kona mi oppdaget og ble plaget av.
Jeg forstår hvorfor det plaget henne.
Det var truende.
Det var ulydig.
Betydde det at jeg hadde tilbakefall?
Jeg husker hun en dag sa: "John, hvorfor kan du ikke bare adlyde?
Hvorfor tar du ikke det fromme valget?"
Og jeg husker jeg sa:
"Jeg vet ikke."
Jeg vet ikke hvorfor det ikke ble borte.
Jeg vet ikke hvordan jeg får det bort.
Det blir verre. Jo eldre jeg blir, jo verre blir det.
Jeg var omringet av folk som elsket meg,
kona mi og sønnene mine, og jeg følte meg helt alene.
Jeg ville så gjerne bli elsket og elske en mann.
Jeg hadde kommet til et punkt hvor den underliggende årsaken til alt dette
ikke betydde noe lenger.
Om det var rett eller galt ifølge Bibelen betydde ikke noe lenger.
Jeg tenkte: "Om jeg ikke legger ut på denne reisen for å finne ut hvem jeg er,
tar jeg livet av meg.
Jeg tar livet av meg."
Jeg var i Washington på møter,
og jeg begynte å drikke.
Jeg ble beruset, og jeg dro på homobar.
Noen kom bort til meg og gjenkjente meg.
Hva tenkte jeg egentlig?
En homo-aktivist ble tilkalt. Han sto utenfor baren.
Han tok bilde av meg, mens jeg holdt hånden foran ansiktet
og løp nedover gaten.
Det var en mandagsmorgen.
Jeg kom på kontoret, og jeg visste at John var der.
Han var en venn av meg. Han kommer inn på kontoret mitt,
og jeg trodde vi bare skulle småprate.
Han skalv. Han satt på stolen min. Han så nesten ikke på meg.
Jeg visste det ville bli avslørt med det samme, så jeg løy.
Jeg sa jeg ikke visste det var en homobar. Jeg måtte på do.
Alle med litt vett i skallen tenkte: "Gi deg, John."
Han visste det var mye større enn det han fortalte oss.
Jeg syntes så synd på ham,
for han sank sammen i stolen med kaffekoppen sin,
det glemmer jeg aldri. Han sa:
"Jeg håper jeg ikke skadet bevegelsen."
Han gjentok det. "Jeg håper jeg ikke skadet bevegelsen."
Jeg var så…
"Hva søren?"
Det tok ikke engang fem minutter før telefonen begynte å ringe.
Alle syntes John var fantastisk, alle så opp til ham.
Han var vellykket. Han var veltalende. Han ga et flott vitnesbyrd.
Og akkurat som med andre fremtredende, karismatiske ledere
som ikke lever opp til publikums idealer,
fikk alle sjokk da han ble tatt på fersken flyktende fra en homobar.
KRISTEN GRUPPE SPARKER TIDLIGERE HOMOFIL SOM LEDER
GRUPPE FJERNER PAULK FRA JOBBEN
KIRKE FOR EKS-HOMOFILE FORDRIVER FORMANN
Kona mi hadde fått nok.
Hun søkte om skilsmisse. Hun skilte seg fra meg.
Jeg hadde ikke vært ærlig en eneste dag.
Det var løgn på løgn på løgn.
Da John forlot bevegelsen, var det minneverdig
på grunn av innflytelsen han hadde i bevegelsen.
Men Exodus fortsatte uhindret.
Ja, jeg heter Randy Thomas. Jeg er viseformann i Exodus.
Vi har nesten 200 medlemsgrupper i Canada og USA.
Exodus begynte å bli mer politisk i 2003.
Vi begynte å dra til D.C. for å delta på møter og arrangementer
med religiøse ledere og maktfigurer på høyresiden.
De visste de slet med å menneskeliggjøre problemene.
Vi var der for å hjelpe dem med å fikse problemet.
De kunne ikke si:
"Våre meninger er sunnere enn LHBTI-meninger."
Men de kan det.
Det var stort press på
å gjøre alt vi kunne, mens Bush var president
og begge husene i Kongressen var kontrollert av republikanere,
for å stoppe LHBTI-rettigheter så mye som mulig,
og kanskje for alltid.
Ekteskap mellom mann og kvinne er idealet,
og presidentens jobb er å lede politikken mot det idealet.
HURRA!
Rett etter midnatt
feiret tusenvis noe som en gang bare var en drøm i Massachusetts.
Den viktigste investeringen Exodus gjorde i politikken,
var ekteskapskampen.
Den var så viktig for oss,
for vi fremmet en ideell versjon av livet.
Ekteskap for homofile føltes som en eksistensiell trussel
mot våre ideelle mål for folk i kirkesamfunnene våre.
De så at kulturen sa det var sunt og bra
å gifte seg med personen man var tiltrukket av og elsket.
Vi måtte gi en kontrabeskjed.
Vil dere vite hvorfor jeg kjemper så hardt for ekteskapssaken?
Fordi ekteskapet overgår vår forståelse av det
og bærer Guds bilde.
Par av samme kjønn har giftet seg lovlig i California,
men seremoniene stopper om Proposition 8 vedtas
og endrer Californias grunnlov
så den definerer ekteskap som utelukkende mellom én mann
og én kvinne.
JA TIL PROP 8
Jeg begynte å jobbe for Exodus sommeren i 2008,
rett før valget.
Jeg begynte å jobbe med Prop 8-kampanjen med det samme.
Jeg ble invitert til et arrangement,
og det var kameraer der, så folk i kirker i hele
California kunne se på arrangementet vi holdt.
Menn og kvinners kroppsdeler passer sammen og blir én enkelt organisme
for…
…for å lage barn.
Om seksuell legning
eller tiltrekning var det som bestemte om vi fikk gifte oss,
ville pedofile få lov til å gifte seg med seks-, syv-, åtteåringer.
Mødre og sønner,
søstre og brødre, alle kombinasjoner ville vært lov.
En stor del av beskjeden var utforbakke-argumentet.
Du sier at det er to kvinner eller to menn nå,
men hva vil det så bli?
Man vet hva folk frykter.
Hva kan jeg si for å skremme dem om de sitter på gjerdet?
Og mange satt på gjerdet,
de var ambivalente, og du tenker:
"Hvem bryr seg om hvordan dette påvirker meg?
Sånn vil det påvirke deg."
BØNNESAMLING FOR PROPOSITION 8
Kirkene gjorde et poeng av å si: "Du stemmer ja til dette."
Jeg er overbevist om at det var derfor det ble vedtatt.
Det er Guds godhet som får oss til å angre.
Det er Guds godhet…
Så mange kirker samlet seg.
Jeg har ikke sett noe slikt skje før, noen gang, før Prop 8.
Da den ble vedtatt, var jeg ikke Obama-supporter.
Da tenkte jeg: "Uff, Obama vant."
Skjønner? Men Prop 8 ble vedtatt!
Og jeg var selvsikker i sosial medier.
I California protesterte tusenvis mot vedtaket av Proposition 8.
Massiv protest mot vedtaket av Proposition 8,
forbudet mot ekteskap mellom samme kjønn.
Aldri før har jeg følt meg så mindreverdig.
-Du gråter. -Ja.
Jeg skammer meg over delstaten vår.
Jeg vil aldri glemme den kvelden, det å se på nyhetene.
Jeg så fellesskapet mitt.
Jeg innså det ikke, men jeg følte det innerst inne.
Jeg så fellesskapet mitt ta til gatene
og sørge over vedtaket av Prop 8.
Jeg så på TV, og en stemme inni meg sa:
"Hvordan kunne du gjøre det mot dine egne?"
Jeg så menn gråte.
Jeg visste at drømmene deres nettopp hadde blitt knust.
Etter det kunne jeg ikke snakke sånn mer.
ALLE FORTJENER FRIHETEN TIL Å GIFTE SEG 8 = HAT
Etter Prop 8 fikk jeg ekstrem angst og panikkanfall.
Vi kjørte ned til en Exodus-konferanse,
vi hadde vel kjørt i to timer, og jeg begynte å få panikkanfall.
Hver gang jeg skal gjøre noe som har med Exodus å gjøre,
eller med eks-homofili å gjøre, får jeg panikkanfall.
Jeg visste det fortsatt ikke. Jeg visste ikke hvorfor.
DEN AMERIKANSKE SKOLEN FOR PROFESJONELL PSYKOLOGI
Jeg gikk hos en terapeut, og hun sa: "Du har åpenbart traumer,
fordi du har symptomer som ligner PTSD."
Og det var da det begynte å gå opp for meg.
Det er noe galt.
Det var ikke engang bevisst.
Først var det mest fysisk, kroppen min lot meg ikke fortsette.
Eks-homofili-bevegelsen handler om å ville være en del av en gruppe.
Man vil høre til, og dette er mine folk.
Det er folk som sliter med det samme som meg.
Så man vil følge reglene i gruppen.
Selv om det er skam involvert,
er det en liten pris å betale for det man får.
Det var hovedtemaet i arbeidet vårt.
Ja.
Å forstå skam.
Skammen over å føle: "Jeg er feil."
-Akkurat. -"Jeg er slem."
Jeg tror vi alle sliter med å forholde oss til det.
Nå er du på et sted i livet hvor ingen vil fortelle deg hva du skal gjøre,
og ingen vil fortelle deg hvem du er.
Det er så annerledes.
For jeg har tilbrakt ni år i dette rommet
og har forandret meg så mye på den tiden.
Jeg er en helt annen enn den jeg var. Helt annen.
Brikkene falt på plass.
Selv det med tiltrekning av samme kjønn, det ble aldri borte.
Er det forandring da?
Før definerte jeg forandring utelukkende ut fra handlinger.
Så tenkte jeg: "Ble det noen gang borte?"
Nei! Jeg bare forandret hvordan… hva slags forhold jeg hadde til folk.
Jeg bare unngikk ting.
Men forandret jeg meg?
Jeg må flytte.
Jeg definerer meg som bifil.
Jeg elsker mannen min.
Vi har vært gift lenge.
Og så skjønte jeg at jeg hadde kapasitet til begge deler.
Jeg tiltrekkes av begge deler.
-Sånn. -Det funker faktisk for meg.
Du jukser fordi det er morsdag.
Jepp.
-Dette er så flott. -Jeg vet det!
For et vakkert skue.
Det blir nydelig.
Dere går ut som et par,
og om dere vil ta bryllupsbilder ved alteret,
tar vi dere til side og lar gjestene gå.
Når de drikker drinker, kommer dere tilbake.
Du store!
Kan du ta et bilde av oss? Vi er så glade.
-Hvilken vei vil dere vende? -Begge!
Da jeg fortsatt var involvert i Living Hope, var jeg alvorlig deprimert,
men jeg visste ikke hvorfor jeg var overveldet eller trist.
Jeg følte meg alltid som et misfoster. "Hva er galt med meg?
Jeg er en gærning som brenner og skader kroppen min."
Alt mulig sånt, for jeg så ikke at det var
et resultat av systemet rundt meg som gjorde at jeg hatet meg selv.
Jeg trodde fortsatt at Gud ville hjelpe meg med å få et rent og hellig liv.
Jeg holdt foredrag på Exodus-konferanser og skrev i bloggen,
og ble sett på som en leder innen bevegelsen.
OUR AMERICA MED LISA LING
Homofiles rettigheter-bevegelsen pløyer opp ny mark,
og antallet avhoppere fra eks-homofili-bevegelsen
"eks-eks-homofile", blir flere og mer høylytte.
Eks-homofil, aldri! Ikke stol på det de har å si!
Michael Bussee hjelper dem med å finne stemmen deres.
Tiår etter å ha grunnlagt Exodus, har han fått et nytt kall.
Jeg pensjonerte meg, og nå hjelper jeg
folk som kommer ut av konverteringsprogrammer.
Jeg har et par grupper på Facebook.
De siste tiårene har jeg vært en frittalende tidligere leder.
Jeg informerer om skaden slike programmer fører til
og støtter overlevere når de forteller sin historie.
Om noen dro, hørte vi ikke fra dem igjen.
Innad ble de snakket om
som om de hadde gått over til den mørke siden.
Sludder om at de var borte, de var døde for oss.
Exodus prøvde å distansere seg fra historiene om overleverne.
De prøve å si: "Det er unntakene.
Det finnes alltid noen som blir skadet, eller… Men det gjelder ikke de fleste."
Men pressen plukket opp historiene
om folk som var blitt skadet i eks-homofili-programmene.
Det ble vanskeligere for Exodus å ignorere dem.
En dag skrev jeg et blogginnlegg som skulle publiseres på siden til Exodus.
På slutten snakket jeg til eks-homofile overlevere og sa:
"Jeg beklager… Jeg beklager at dere måtte gå gjennom dette,
og at dere ikke fikk høre at Gud elsker dere, akkurat nå,
akkurat sånn dere er. Jeg håper jeg får høre historiene deres."
Michael Bussee tok kontakt
og sa: "Du sa du ville høre historiene til de overlevende.
Jeg kan starte en Facebook-gruppe hvor det kan foregå."
Så jeg sa: "Ok. Jeg mente det."
Syttifem mennesker ble med på det.
Mange av dem var vennlige,
med tanke på hva jeg representerte og min kobling til Exodus.
Og likevel var de ærlige om at eks-homofili-læren
hadde ødelagt livene deres.
Det som skjer,
er at Lisa Ling tar kontakt med Exodus og Michael Bussee
og sier: "Jeg har hørt om denne gruppen. Vil dere ta det på lufta?"
Jeg var formann i Exodus på den tiden.
Jeg mente det var viktig å høre på historiene deres.
De kom med en gruppe mennesker,
noen jeg hadde hatt kontakt med, men de fleste ikke.
Vi møttes i en kirkekjeller
og hadde den mest intense gruppeterapitimen jeg har vært med på.
Alle kommer fra forskjellige nivåer.
Noen har nettopp forlatt dem. Noen har overlevd i 12 år.
De venter på et øyeblikk hvor de kan si: "Du er ansvarlig.
Du har kunnet se sårene våre tidligere,
og du har ikke gjort noe med det."
Det ironiske er
at jeg føler jeg mistet sjelen min ved å prøve å gjøre det rette.
Ikke ved å gjøre noe galt eller gi etter. Jeg mistet sjelen ved å gjøre det rette.
Ungdommen tar livet av seg
på grunn av ting de fortsatt blir fortalt.
At de ikke er bra nok, at de ikke er vakre som de er.
Det er ikke greit for meg, og jeg kan ikke tie mer.
Det var knusende, og for meg var det første gang
jeg identifiserte meg mer med overleverne som delte historier
enn jeg gjorde med noen fra Exodus.
Disse historiene om dyp smerte rystet mitt innerste.
Jeg følte de på mange måter delte min historie.
Jeg husker jeg følte jeg satt på feil side av sirkelen.
Og jeg skjønte at jeg ikke kunne gjøre dette mer.
Jeg kunne ikke være en del av det. Det var så skadelig.
Da Lisa Lings show gikk på luften,
skjønte jeg at Exodus var død og ødeleggelse.
For de overlevende så oss i øynene.
Og vi kunne ikke unnskylde det mer. Vi kunne ikke nekte for det.
Exodus kunne ikke fortsette å fremme ideene om forandring,
for det var en løgn.
Exodus ble startet i 1976 for å skape et fellesskap.
Men vi skadet folk.
Og det er derfor Exodus International,
den eldste og største kristne kirken som jobber med tro og homofili, lukker dørene,
etter over tre tiår.
Da Exodus gikk mot slutten,
begynte jeg å bygge meg et liv utenfor Living Hope.
Jeg følte tapet av fellesskapet mitt,
men jeg måtte forlate det for å bli sunnere.
Jeg innså at jeg var veldig klengete og usunn,
for det var ingen i livet mitt
som sa: "Du er bra nok sånn som du er.
Gud elsker deg. Du trenger ikke forandre på noe."
Å kunne forlate Living Hope og eks-homofili-læren,
og innrømme at jeg var homofil,
og at det var en bra ting,
gjorde at jeg for første gang følte meg lett og glad,
og at Gud elsket og likte meg, at alt var bra, og at jeg var bra.
Vi pratet om at kristne fellesskap er steder vi har opplevd så mye smerte.
Samtidig har troen vært en stor kilde til helbredelse.
Når jeg samhandler med Jesus, og ser hvem han var og hvordan han levde,
tenker jeg at det er flott.
Det har vært så viktig for meg å skille Jesus fra de kristne som skadet meg.
Forrige fredag var jeg her på en gudstjeneste
som hedret Matthew Shepard.
Jeg har aldri sett,
virkelig aldri sett, så mange skeive mennesker i en kirke.
De som har båret på så mye skam, så mye fornedrelse,
fysisk mishandling og alt annet, fikk komme inn i en kirke,
sannsynligvis for første gang på tiår. Og de hørte spesifikt "du".
"Du, homofile person, bifile person, transperson.
Du er velkommen her, du er ønsket her,
og vi hedrer livene deres. Dette er et trygt sted for dere."
Å være velsignet med et sånt sted,
hvor noen vil velsigne oss,
er den dypeste helbredelse vi kan få.
Etter at Exodus ble lagt ned,
ble samme type arbeid som foregikk der
videreført av kirkesamfunnene, inkludert Ricky og Living Hope.
LIVING HOPE KIRKESAMFUNN
Jeg jobber med folk som sliter med homofili.
Jeg bruker dagene mine på
å snakke med folk som er seksuelt ødelagte
om at det er frihet i Kristus.
Konverteringsterapi ser ut til å blomstre
i kristne samfunn der jeg kommer fra.
En gruppe anklaget for å fremme en kontroversiell praksis
som skal endre legning,
åpnet i dag en konferanse i San Diego.
Da vi avsluttet Exodus, bestemte den gamle ledelsen seg for å fortsette
og prøve å ta med seg så mange som mulig.
Og sånn ble Restored Hope Network dannet.
Fortell oss om Restored Hope Network.
Det er et nettverk av kirkesamfunn med folk som meg…
ADMINISTRERENDE DIREKTØR
…som har forlatt homofili, og vil dele metoden med andre.
Derfor gjør jeg dette.
Det er for å spre ordet om at det finnes håp.
Pappa og jeg hadde et anstrengt forhold, ikke grunnet manglende kjærlighet…
RHN-KONFERANSE
…men fordi vi ikke klarte å knytte bånd slik jeg trengte det.
Det ledet til tvil og forvirring.
Jeg kom ut til foreldrene mine som 14-åring.
Det er indoktrinering.
Sjargongen de bruker,
mønstrene i vitnesbyrdene og til og med mønstrene i livene deres.
Å se Katie gå ned midtgangen…
Det var en dag jeg aldri glemmer.
Bryllupet vårt var et ekte vitnesbyrd til Jesus Kristus.
I løpet av de siste fem årene
har det vært massefrafall av ledere,
men nye mennesker tar over stafettpinnen.
Det dør ikke ut sånn vi trodde det ville gjøre
eller synes det bør.
Noen av de eldre eks-LHBTI-kirkesamfunnene gjør
ting vi ikke gjør.
Det er en annen metode.
Det har tiltrukket seg en yngre generasjon som går ut i gatene.
I stedet for å være med på en konferanse, gå ut i gatene.
I stedet for å være i kirken, gå ut til folket. Vi gjør det på en annen måte.
Hallo, alle sammen!
Dette er vår andre årlige Freedom March.
Noen av oss har reist fra hele verden.
Alle de forskjellige ansiktene og rasene
kommer og tar et standpunkt, de lar folk få vite at friheten er her.
Gi Jeffrey McCall, lederen for Freedom March, en applaus!
Visjonen er å dele vitnesbyrd fra folk som forlot LHBTI-livsstilen,
som har møtt Gud.
Vi er her sammen, for å dele historiene våre.
Bønn virker!
Jeg står her og forkynner Jesu Kristi navn,
at han er Herren, og jeg elsker Jesus!
Har du ligget på gulvet og sagt: "Jesus, ta dette fra meg,
for jeg vil følge deg. Jeg vil bli din sønn eller datter."
Herre Jesus, det er frihet i Jesu Kristi navn.
Jeg tror noe blir født her i dag.
Far, jeg ber deg om å forene oss som overvinnere.
Herre, vi vil ha deg tilbake i USAs frontlinje.
I Jesu navn takker vi deg, Far.
I Jesu navn.
Rett etter at jeg kom ut,
sa en homofil person
veldig rett ut og direkte at jeg hadde blod på hendene.
Han sa: "Hva synes du om blodet på hendene dine?"
Jeg sa: "Akkurat nå…
…vet jeg bare at jeg er redd for å se på hendene mine."
Som leder ble jeg lært opp til å anerkjenne tapet,
men å rasjonalisere og fornekte det.
Og jeg hater at jeg gjorde det.
Og mange som ikke begår selvmord,
tar livet av seg selv på innsiden
ved å ikke omfavne det Gud skapte oss som.
Vår Far i himmelen! La navnet ditt helliges.
La riket ditt komme. La viljen din skje
på jorden slik som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød,
og tilgi oss vår skyld,
slik også vi tilgir våre skyldnere.
Jeg kan ikke se meg tilbake og si:
"Dette fortjener tilgivelse", eller: "Jeg fortjener tilgivelse." Det gjør jeg ikke.
Det jeg gjorde var galt.
Det var så galt.
Når du endelig innser hvor mye skade du har gjort,
er det overveldende.
Det er en knusende følelse.
Men å beklage tar en bare så langt.
Du kan ikke gå tilbake og gi folk alle de årene
de sløste på å prøve å være eks-homofile.
Alt man kan gjøre nå,
er å ta til motmæle, og gjøre det skikkelig.
Snakk direkte til kameraet.
Jeg vil du skal prate med tidligere kolleger om hva de fortsatt jobber med.
Jeg pleide å være en sann troende, akkurat som dere.
Jeg mente virkelig at det vi gjorde var det rette.
Men alt det gjør, er å ødelegge sjeler.
Det ødelegger livene til folk.
Jeg hater at jeg var en del av det,
og jeg håper at dere har empati og medfølelse nok
til å se at det bare gjør skade.
Ok, pust dypt.
Vi er samlet i Guds nærvær for å bevitne
og velsigne Amanda og Julies ekteskapsinngåelse.
Jeg fikk traumer, og det resulterte i ekstremt selvhat.
Men jeg overlevde.
Jeg er lykkelig og fant en jeg elsker så høyt.
Vi klarer oss bra, men det er det ikke alle som gjør.
Eks-homofile ledere gjør det de tror er det beste for oss alle.
Problemet er at de tror at hel og sunn betyr
å passe inn i noe vi ikke kan være.
Jeg skulle ønske de lyttet til oss
og trodde på oss når vi sier
at vi er så mye sunnere og gladere nå som vi ikke er en del av det mer.
Gud skapte dere for å være med hverandre.
Det høyeste uttrykket for det er ekteskapet deres.
Du kan kysse bruden din.
Takk for at du delte historien din. Takk, Julie.
Så lenge homofobi eksisterer i verden,
vil en versjon av Exodus dukke opp.
For det er ikke organisasjonen,
og ikke metodene de bruker,
det er den underliggende troen på at det er noe reellt sykt
og forandringsverdig ved å være homofil.
Så lenge det fortsatt eksisterer, vil det finnes en versjon av dette.
Rundt 700 000 mennesker
bare i USA har gått gjennom en form for konverteringsterapi.
En nasjonal undersøkelse fant at unge som gikk gjennom konverteringsterapi
hadde mer enn dobbelt så stor risiko for selvmordsforsøk.
Ricky Chelette og Anne Paulk sa nei til vår forespørsel om intervjuer.
Denne filmen er tilegnet de som overlevde konverteringsterapi,
og spesielt til de som ikke gjorde det.
Om du eller noen du kjenner sliter med tanker om selvmord eller selvskading,
er kriseressurser tilgjengelige på www.wannatalkaboutit.com
For flere ressurser, besøk www.prayawayfilm.com
Tekst: Ida Aalborg