Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Joka hallitsee menneisyyttä, hallitsee tulevaisuutta.
Joka hallitsee nykyisyyttä, hallitsee menneisyyttä.
NETFLIX-ALKUPERÄISDOKUMENTTI
CIA MEKSIKOSSA
SOTA HUUMEET
VALTION TURVALLISUUS
Tänään on se päivä.
Tänään on viimeinen päivä, kun Red Privada julkaistaan.
Nämä ovat tavallaan jäähyväiset -
minun, kolumnisti Manuel Buendían, ja lukijoideni välillä.
Olen varma, että jotkut ovat siitä avoimesti iloisia,
jotkut taas hieman harmittelevat.
Koska olen aina vastarannan kiiski,
en usko kummankaan ryhmän olevan oikeassa.
Tärkeintä on,
että minulla on pieni jäähyväislahja kummankinlaisille lukijoilleni.
Päätös tarinalle, jonka ensimmäinen luku julkaistiin täällä -
16. heinäkuuta 1963.
Kun toimittaja päättää työelämänsä,
hän väistämättä antaa periksi houkutukselle katsoa taakse päin -
ja kysyä itseltään,
mikä oli kaikkein tärkeintä,
viihdyttävintä tai merkittävintä julkaisemaani tietoa.
Red Privada, "yksityinen verkko", kirjoittanut Manuel Buendía.
Meidän on varottava tulemasta naiiveiksi ja alttiiksi propagandalle.
Muistakaa, kuten joku sanoi kauan sitten,
"Sodan ensimmäinen uhri on totuus."
Väitän, että...
Voit ottaa tämän mukaan, jos haluat.
Historia ei kuulu kenellekään.
ALIVALTIOSIHTEERI
Kaikkien näistä aiheista kirjoittavien -
on päästävä tutkittavien lähelle ymmärtääkseen heidän ajatuksiaan.
TOIMITTAJA
Miten säilyttää itsenäisyytensä ja etäisyytensä?
En tiedä vieläkään.
Manuel sanoi minulle kerran:
"Olen raportoinut asekauppiaista,
Guadalajaran los tecosista -
ja Rubén Figueroan kaltaisista tyranneista.
Mutta jos kirjoitan huumepomoista, panen alttiiksi henkeni."
POLITIIKAN ANALYYTIKKO
Eräänä päivänä tajusin, että jotain on tekeillä.
Hän kiillotutti kenkiään Bellinghausenin edessä.
Yllätin hänet takaapäin.
"Manuel!" Hän pomppasi ilmaan.
"Älä pelästytä minua noin!" Hän oli hermostuksissaan.
Manuel sanoi meille: "Ette usko, mitä juttua teen."
KIRJAILIJA
"Se on iso juttu."
Hän oli kalpea ja sanoi: "Virgilio, minut tapetaan."
Kysyin, miksi.
TOIMITTAJA
"Katso, mitä kaikkea tapahtuu. Minut tapetaan."
Jos minut murhattaisiin,
ja voisin sanoa kuuluisat viimeiset sanani,
sanoisin, että tämä oli odotettavissa.
MÉXICO KESKIVIIKKO 30. TOUKOKUUTA 1984
Iltapäivällä Méxicossa toimittaja Manuel Buendía murhattiin.
Hyökkääjät pakenivat. Poliisi tutkii tapausta.
Silminnäkijöitä oli kaksi.
Rogelio Barrera, rikospaikan lähellä työskentelevä tilintarkastaja,
sekä Buendían työtoveri Juan Manuel Bautista.
Mitä työtä teitte Buendían kanssa? -Olin hänen avustajansa.
Työskentelin arkistossa.
TOIMITTAJA
Kello 18.30 aikoihin olin töissä keskustassa.
Juan Manuel soitti ja kertoi, mitä oli tapahtunut.
Olimme menossa pysäköintihalliin.
Hän meni autolleen, ja minä menin ottamaan kopioita.
Hän kysyi, minne olin menossa.
Vastasin. Ne olivat viimeiset sanat.
Sitten kuulin laukaukset.
Käännyin ja näin hänet maassa.
Montako laukausta ammuttiin? -Häntä ammuttiin neljä kertaa.
Tiedättekö, kauanko hän oli elossa ampumisen jälkeen?
Kuoliko hän heti? -Uskon, että hän kuoli heti.
Näin kahden ihmisen pakenevan.
He juoksivat Liverpoolin kulmaan ja kääntyivät vasemmalle.
Nuori mies yritti auttaa häntä.
Ilmeisesti hänen avustajansa.
Hän yritti seurata ampujia.
Näin yhden heistä, ja hän yritti ampua minua, mutta väistin.
Hän törmäsi johonkuhun paetessaan.
Ajoin häntä takaa, mutta kadotin hänet. Palasin Buendían luo ja soittamaan.
Hän oli selvästi järkyttynyt.
Hän soitti minulle heti.
Käskin hänen hakea tietyn henkilön numeron,
jotta voisin kutsua hänet paikalle.
Hän oli Buendían ystävä. -Minulla ei ollut valtuuksia siihen ennen.
Zorrilla soitti minulle.
TURVALLISUUSVIRASTO JOHTAJA
Hän sanoi: "Tiesittekö, että Buendía on tapettu?"
Juuri noilla sanoilla.
"En tiennyt. Mistä olisin kuullut?" Tiesin jo.
TOIMITTAJA
Tulin paikalle nopeasti.
Pysähtynyt bussi ja ihmiset olivat yhä siellä.
Tunsin Juan Manuel Bautistan ja Luis Soton.
Aloin esittää kysymyksiä.
Bussinkuljettaja -
sanoi nähneensä kaksi ihmistä.
Ampuja oli ollut pitkä, laiha mies.
Juoksin Varsovia-kadulta -
Insurgentesille.
TOIMITTAJA
Kun näin hänet makaamassa jalkakäytävällä trenssitakissaan...
Kuvittele.
Mies, jolle olen velkaa kaikesta,
mitä tulee työhöni toimittajana.
Olin viiden korttelin päässä syömässä ravintolassa.
TOIMITTAJA
Kun kuulimme, jätimme ruokamme sinne ja kävelimme tapahtumapaikalle.
Toimittajia oli jo siellä.
Teimme raportin, koska olemme uutistoimisto.
MANUEL BUENDÍAA AMMUTTIIN NELJÄSTI SELKÄÄN
TIEDUSTELUPALVELU
MURHA
KAKSI TUNTEMATONTA AMPUJAA
Tänä aamuna... Luultavasti tänään. En tiedä mihin aikaan.
Puhuin hänen kanssaan. Hän oli rauhallinen ja vitsaili.
Odotin häntä kotiin aikaisin.
Minun pitikin hakea hänet. Minulla ei ole muuta sanottavaa.
MEKSIKON PRESIDENTTI
Hän tuli hyvin lähelle.
MANUEL BUENDÍAN LESKI
Totta puhuen tervehdys vaikutti tekopyhältä,
koska tietenkin Manuel oli vallan uhri.
Hautajaisvieraiden joukossa oli ihmisiä, joita Buendía oli kritisoinut.
Toisinaan kritiikki oli murskaavaa.
Ajattelin itsekseni,
että he tulivat varmistamaan, että hän on kuollut.
Tuomitsen ankarasti tapahtuneen.
Väkivalta ei johda mihinkään.
TOIMITTAJA MURHATTU
LEHDISTÖ SUREE
Tapasin hänet lähes 40 vuotta sitten Bucareli-kadulla.
Hän oli silloin rikostoimittaja.
Myöhemmin hän kirjoitti presidentistä.
Matkustelimme yhdessä.
Usein käytimme samaa kirjoituskonetta.
Se vaikutti koko journalismin maailmaan.
Toimittajien keskuudessa oli paljon vihaa mutta myös paljon pelkoa.
TOIMITTAJA
Sanoimme, että hänen kirjoituksiaan lukivat monet ihmiset.
Jos hänet voidaan tappaa, mitä meille voidaan tehdä?
Minä päätän tähän -
ja annan puheenvuoron Manuel Buendíalle,
joka voitti valtion journalismipalkinnon 1977 ja 1978.
Vuorossa on Lo dicho, dicho.
Viime torstaina -
kolumnissani, jota julkaistaan -
noin 30 sanomalehdessä...
Tiedämme kaikki, että CIA on vakoilutoimisto.
Se on pohjoisamerikkalaisen imperialismin väline,
joka seuraa meitä vaikeina aikoina ja tekee niistä yhä vaikeampia.
Lukekaa kolumnini huomenna.
Tässä oli Lo dicho, dicho, "sanottu mikä sanottu."
Lukijat kyselivät aina toisiltaan: "Joko luit Buendían kolumnin?"
Hän ei toistanut itseään eikä keksinyt asioita.
Hän ei valehdellut.
Se antoi painoarvoa hänen jakamilleen tiedoille.
HARHAANJOHDETTU
Hän oli happaman näköinen mies.
Hän näytti vähän henkivartijalta.
Hänen olisi voinut luulla työskentelevän turvallisuusvirastolle.
Hänellä oli aina ase, joko vyöllä tai kuten hän kerran näytti minulle,
hänellä oli paksu kirjantapainen, jonka kannen alla oli ase.
Hän hymyili harvoin. Hän ei koreillut koskaan.
Hän oli aina tietoinen ympäristöstään -
ja siitä, keitä paikalla oli, vaikka sitä ei huomannut.
Kun näin hänet ensi kertaa, mietin, kuka tuo äkäinen mies on.
Hän kirjoitti paljon poliitikoista.
KIRJAILIJA
Hän raportoi usein korruptiosta.
Hän tiesi paljon, koska tunsi poliisin sisältä.
Hän oli iloinen mies vaikka oli synkän näköinen -
tummine laseineen ja viiksineen.
Hän ei näyttänyt ystävälliseltä, mutta oli iloinen ja mukava.
Hyvä keskustelija.
Hänen kanssaan oli hauska jutella.
Hän grillasi minua tietyistä asioista.
Olihan hän toimittaja. Annoin hänen tehdä niin.
Etkö ole tyytyväinen? -Sanoinhan, että olen.
Olen tyytyväinen tapaan, jolla olet johtanut tätä lehteä.
Olet kasvattanut levikkiä 80 prosentilla,
lisännyt seurapiirisivujen näkyvyyttä -
ja tehnyt sarjakuvasivuista hauskaa luettavaa lapsille.
Mutta se ei riitä.
Sinun on myönnettävä, ettei lehti ole entisensä.
Mitä tarkoitat? -Uutiset saadaan virallisista lähteistä.
Saamme tiedotteita, jotka julkaistaan myös muissa lehdissä.
Näin ei voi jatkua.
Meksiko oli silloin erilainen.
Suljettu järjestelmä.
Tieto piti oppia suodattamaan niin,
ettei se tulisi itsesensuroiduksi.
Meillä ei oikeastaan ollut sensuuria, mutta itsesensuuria oli paljon.
Meillä ei ollut sellaista sensuuria kuin muissa maissa,
missä viranomaiset lukevat jutut ennen julkaisua.
Lehdistön ja valtaapitävien välillä oli kuitenkin vahva yhteys.
Ja siinä liikkui paljon rahaa.
Se oli sekoitus sensuuria -
ja strategista liittoutumista lehtien ja hallituksen välillä.
Lehdistö ja hallitus olivat läheisiä.
Niiden poliittisten työkalujen joukossa, joita hallitus on käyttänyt...
TOIMITTAJA
...lehdistöön vaikuttamiseksi, oli paperin säännöstely.
INTERPOLIN JOHTAJA
Hallitsimme lehdistöä PIPSA:n kautta.
PAPERIN TUOTTAJA JA MAAHANTUOJA
PIPSA tuotti sanomalehtipaperia.
Sillä oli monopoli sanomalehtipaperin tuotannossa.
Hallitus käytti sitä hyväkseen manipuloidakseen -
lehtien päätoimittajia ja toimittajia.
Paperia myytiin sanoma- ja aikakauslehdille -
alennettuun hintaan perimättä jätettyjen laskujen avulla.
Lehdille kertyi maksamattomia laskuja.
Jos lehti menisi liian pitkälle,
hallitus saattaisi ryhtyä perimään velkojaan.
Tällä tavalla lehdistöä hallittiin.
Journalismi oli täysin hallituksen käsissä.
Presidentti hallitsi kolumnisteja rahalla,
tiedotteilla, taloilla, autoilla, taksiluvilla.
Liittoutuneet kirjoittajat ja päätoimittajat -
saivat niin sanotun kajotin.
Kirjekuoren, joka oli täynnä rahaa.
Toimittajakollegoideni mukaan -
kajottikurpitsa on hedelmä, joka on hyvin makea sisältä,
mutta se on myös piikikäs.
OVACIONES-SANOMALEHDEN JOHTAJA
Meksikon suurimmat sanomalehdet tukivat enemmän PRI-puolueen ehdokkaita.
Excélsior oli tärkein lehti poliittisesta näkökulmasta.
La Prensa oli suosittu tabloidi, joka myi aina hyvin.
Ennen toimittajan uraa Buendía kävi pappisseminaarin.
Hyvin konservatiivisen.
Seminaarin jälkeen hän ei halunnut papiksi.
Hän meni töihin konservatiivisen PAN-puolueen lehteen -
La Nacióniin.
Hän oli katolinen,
melko konservatiivinen, mutta kehittyvä persoona.
Hänen ajattelutavastaan -
tuli edistyksellisempi.
Työskennellessään PAN-puolueelle -
hän solmi yhteyksiä La Prensaan.
PÄÄTOIMITTAJA
Hänen ensimmäinen artikkelinsa oli vähän nolo, mutta kerron siitä.
Artikkeli, josta Manuelin päätoimittajan ura alkoi,
kertoi hakaristeistä, joita oli maalattu synagogiin.
Se oli hänen pääjuttunsa.
LA PRENSA KERTOO, MITÄ MUUT EIVÄT
La Prensa keskittyi rikosjuttuihin.
Manuel toi lehteen jotain uutta, radikaalin muutoksen.
Hän jätti sensaatiohakuisuuden -
ja teki lehdestä informatiivisen julkaisun,
jossa oli poliittista terää.
Hän sanoi, että kun yleisö -
lukee tarinoita,
heidän tulisi lukea niitä mielellään, haluamatta oksentaa.
Monet pitävät rikosjutuista.
Siinä tarvitaan kärsivällisyyttä. Se on… metsästystä.
Metsästäjä voi käyttää monia tekniikoita.
Yksi niistä on saaliin etsiminen.
Toinen on asettua niin, että saalis kulkee ohi.
Olla liikkumatta kuin patsas.
Eläin tulee lähelle.
Seisot tai istut sormi liipaisimella.
On vain hetki aikaa tähdätä ja ampua.
Meissä kaikissa on pieni poliisi.
Meillä oli lehdistöpassi. Ja heillä poliisin virkamerkki.
Joillekin rikostoimittajille annettiin poliisin virkamerkki.
Mitä varten?
Jos tapahtui murha, saatoin sanoa olevani agentti.
Toimittajana minua ei päästettäisi paikalle.
Agenttina pääsin ja saatoin koota tietoja. Siksi tarvitsimme sitä.
Emme silti olleet mitään poliiseja.
VALTION TURVALLISUUPALVELUN DOKUMENTTI
México kasvaa nopeasti,
kuin se koettaisi toipua 80 vuoden pysähtyneisyydestä.
Kaupunki nykyaikaistuu, kun suuria rakennuksia rakennetaan.
Yksi rakennuksista on valtion turvallisuuspalvelun päämaja.
40-luvulla -
kylmän sodan seurauksena -
Meksikoon perustettiin valtion turvallisuusvirasto -
ja poliittisen ja sosiaalisen tutkinnan virasto DGIPS.
Tässä kokeessa vaaditaan ketteryyttä.
Ryhmän jäsen hyppää kahdeksan luokkatoverinsa yli -
ja jatkaa siitä kuperkeikalla osoittaen ketteryyttään.
Miguel Alemán perusti valtion turvallisuusviraston FBI:tä jäljitellen,
sillä hän oli kiinnostunut maan sisäisistä vihollisista.
TURVALLISUUSVIRASTON AGENTTI
Se oli paras poliisiviranomainen valtion tutkintaan.
Sitä pidettiin yhtenä maailman parhaista poliisivoimista.
Komentaja veti minut sivuun ja sanoi: "Annan sinulle joukon miehiä.
Opeta heidät ajamaan moottoripyöriä.
Haluan kuskeja, jotka voivat kyyditä agentteja minne vain."
Sanoin, että se on vaikeaa.
Se oli vaikea tehtävä. Ehdotin jotain muuta.
Sanoin, että puhun motoristiystävilleni.
He olivat jo motoristeja, kilpa-ajajia.
Voisimme palkata heitä.
Niin se kuuluisa ryhmä muodostettiin.
"Ampiaiset tulevat", sanottiin. Siltä me kuulostimme.
Paljon pyöriä ilman äänenvaimentimia.
Kuvittele! Oikeita kisapyöriä.
Opitteko mitään?
Kun harjoittelette, pystytte jonakin päivänä samaan.
Kiintoisa anekdootti.
USA:ssa FBI:n agentteja kutsuttiin G-miehiksi.
Meksikon turvallisuusviraston agentit kutsuivat itseään nimellä Giménez.
He jäljittelivät yhdysvaltalaisia idoleitaan.
He olivat hyviä raa'an tiedon keruussa -
mutta eivät analyytikkoja.
Liittovaltion turvallisuusvirasto teki kaikkea.
Tiedustelupalvelun oli tehtävä tietääkseen kaikista kaiken.
Se koski myös toimittajia.
Meidän piti saada tietoa. Tiesimme, kuka oli kuka.
Mitä sitten tapahtui? Tiesimme kaiken toimittajista.
Olen aina ajatellut, että yhteiskunnan ja lehdistön välillä on katkeamaton side.
MEKSIKON PRESIDENTTI
Lehdistön vuorovaikutus sekä valtaapitävien -
että opposition välillä on aina ollut vahva.
Myös lehdistön piti edistyä.
Se oli Luis Echeverrían lähestymistapa hänen pyrkiessään presidentiksi.
Hän esiintyi tavalla, joka ei ollut aito.
Luulen, että hän oli synnynnäinen sortaja. Hyvin paha ihminen.
Vaikutuksille alttiit nuoret!
Vastustamme hyökkääjiä -
olivatpa kyseessä byrokraatit, suuryhtiöt,
tai ulkomailta hallinnoitavat rikollisvirastot.
Alfonso Martinez Domínguez -
nimitettiin kaupunginhallitukseen Echeverrían toimesta.
Hänet nimitettiin kaupunginjohtajaksi.
Alfonso siis etsi pätevän journalistin -
lehdistöasiamiehekseen.
Buendíaa hän ajatteli kaupunginhallituksen viestinnän osastolle.
VIESTINTÄPÄÄLLIKKÖ
Oli Herran ruumiin juhlapäivä ja Manuel Buendían nimipäivä.
Kaupungin toimittajat päättivät järjestää hänelle illallisen.
Yhtäkkiä Buendía sanoi: "Minun täytyy mennä.
Jotain tapahtuu, ja luulen, että se on vakavaa."
Vapaus! Meksiko!
Echeverría halusi estää opiskelijoita osoittamasta mieltään kaduilla.
Sitä ei ollut tehty vuoden 1968 jälkeen.
EDISTYKSEN VASTAVOIMAT
Harva muistaa, että Buendía -
sattui olemaan väärällä puolella opiskelijoiden joukkomurhatapauksessa,
mutta ei hän puhunut virallisenkaan version puolesta.
KEITÄ OVAT LOS HALCONES? TOIMITTAJIEN VIRALLINEN KANTELU
Los Halcones perustettiin ja koulutettiin -
yhdessä korkeimman johdon kanssa Japanissa.
En tiedä, kenen neropatin idea -
oli käyttää ryhmää nuorten mielenosoitusta vastaan.
TAPAHTUMIEN KULKU:
TAPAHTUMAPAIKKA TANKKEJA
MIELENOSOITTAJIEN KULKUE
MELLAKKAPOLIISI
VASTUSTAVIA RYHMIÄ
EMME SALLI HÄIRIÖKÄYTTÄYTYMISTÄ
KUKAAN UNIVORMUASUINEN EI OSALLISTUNUT YHTEENOTTOON
EMME USKO PORMESTARIA TÄMÄ OLI JOUKKOMURHA
Buendían piti hoitaa tapausta koskevaa informaatiota.
Kunnioituksesta pomoaan kohtaan ja oman virallisen roolinsa vuoksi.
Se oli kuitenkin selvästi lavastus Echeverrían tyyliin,
jossa hän puhui yhtä mutta teki toista.
NIITÄ JOTKA OVAT VASTUUSSA, RANGAISTAAN
JATKAMME ETEENPÄIN! -L.E.
Manuel Buendía sanoi minulle:
"Näyttää siltä, että tämä on ohi, mutta presidentti -
pyytää pomoani Alfonsoa -
järjestämään massiivisen mielenosoituksen Zócalossa -
omaksi tuekseen ja tasoittelemaan Halcones-tapauksen maininkeja."
Siellä oli väkeä.
Zócalon aukio oli täynnä.
Echeverría säteili hallintopalatsissa.
Kun tapahtuma oli ohi,
hän sanoi: "Alfonso,
olen todella kiitollinen järjestämästäsi mielenosoituksesta,
ja nyt pyydän palvelusta.
Kerro vaimollesi ja lapsillesi,
että tästä lähtien omistaudut heille,
sillä minulle olet jo antanut kaiken tarvitsemani avun."
Niin hänet erotettiin.
MEKSIKON EDISTYKSESSÄ EI OLE TAKAISKUJA
Kuulkaa,
journalismi on vallan muoto.
Se on totta. Valtaa käytetään lehdistön kautta.
Me vaikutamme yhteiskuntaan.
Meillä on vaikutusvaltaa.
Kuten monet muut ennen minua, kysyn itseltäni,
kuka meille antoi tämän vallan?
Vai otimmeko me sen?
Perimmekö sen?
Muutos Manuel Buendíassa hänen oltuaan virkamiehenä,
kun virkamiehet…
Se aika oli pyyhitty pois. Sitä ei mainittu.
Eikä sillä ollut väliä, sillä Manuel oli jo omaksunut roolin -
yhtenä Meksikon poliittisen järjestelmän kärkkäimmistä kriitikoista.
"Saaste ja tyrannia."
Excélsior. 11. lokakuuta, 1979. Kirjoittanut Manuel Buendía.
Acapulcon lahti on saastunut ihmisjätteestä -
samoin kuin Guerreron hallitus tyranniasta.
Vesinäytteiden kemiallinen analyysi -
osoittaa, että kahdeksassa paikassa Acapulcon lahdella -
vesi on saastunut bakteereista, joita yleensä esiintyy -
ihmisen ulosteessa.
Poliittinen analyysi osoitti, että osavaltion poliisipäälliköllä -
on yhteyksiä pahamaineisiin rikollisiin.
Näiden kahden raportin tuloksena -
tämä kolumnisti sai niskaansa pelottavan loukkauksien,
provokaatioiden ja uhkauksien vyöryn.
VUOSI 1981
MATKA MEKSIKOON
LÄHETYS NRO 1 HERRA KUVERNÖÖRI!
Hän kertoi, miten vaikeaa oli,
kun Rubén Figueroa uhkasi hänen henkeään.
Manuel sanoi, että tullessaan kotiin hän laittoi pitkät valot päälle -
ja valaisi alueen hitaasti -
nähdäkseen, piileksikö joku siellä.
Hän sanoi oppineensa avaamaan oven vasemmalla kädellä -
samalla kun piti oikeaa kättä aseella.
Rubén Figueroa Figueroa oli Meksikon hämärän politiikan hahmo.
Hän oli niitä ihmisiä,
jotka jäävät historiaan -
hänestä kerrottujen kummallisten tarinoiden -
eikä niinkään poliittisen uransa vuoksi.
Kun minulta kysytään kysymyksiä, joista en pidä,
minä -
ammun silmään ripsiä koskettamatta.
GUERRERON KUVERNÖÖRI
Muistan erityisesti hänen tapansa -
pitää kokouksia, antaa käskyjä ja kaikkea muuta -
uima-altaasta käsin uima-asussaan.
Niin, herra presidentti?
Koulu romahti?
Kolme kuoli?
Lapsia. Olemme pahoillamme.
Mikä sen aiheutti?
Oliko se vanha? Missä kaupungissa se on?
Tenancingo, Tlalchapan kunnassa.
Kirjoita se ylös.
Hän sanoi myös: "Haluan tulla haudatuksi…"
Rintaliivit silmilläni -
ja pikkuhousut sydämeni päällä.
Se lihava, ruma mieskö?
Kyllä, hän uhkasi Manuelia. Se kuvernööri oli vaarallinen.
Manuel pelkäsi häntä.
Se on valmis käyttöön.
Hän oli verenhimoinen.
Hän tappoi useita toimittajia -
ja enemmän ihmisiä Guerrerossa kuin kukaan tietää.
Manuel Buendía kirjoitti siitä jatkuvasti.
Sanotaan, että pehmeät syödään.
Olen mieluummin kova kuin pehmeä.
Söin kerran hänen kanssaan aamiaista.
Hän kehui minulle:
"Meillä on tuskin lainkaan sissejä. Olemme tehneet heistä kalastajia.
Se sujuu hienosti."
Kysyin, millä lailla.
"Otamme heidät kiinni, ja armeijan ystäviemme avulla -
pudotamme heidät mereen lentokoneesta tai helikopterista.
Kaikki eivät osaa uida." Niin tapahtui.
Hänen kuuluisa sanontansa oli:
"Guerrerossa ei ole poliittisia vankeja tai kadonneita.
He ovat kaikki kuolleet."
Figueroa oli luonnollisesti loukkaantunut siitä,
mitä Manuel paljasti hänen korruptoituneesta hallituksestaan.
Koska hän oli jo tappanut ihmisiä Guerreron osavaltiossa,
murhanhimoisen kuvernöörin uhka Manuel Buendíaa vastaan oli vakava.
Herra Rubénin uhka ei suinkaan huolestuta minua.
Olen saanut siitä eräänlaisen haarniskan -
yliajoja, baaritappeluita ja jopa pilaantuneita mereneläviä vastaan.
Manuelilla oli synkkä huumorintaju.
Huomasi, miten hän koosti kysymyksiä,
jotka olisivat mahdollisimman myrkyllisiä puhuteltavaa kohtaan.
Mitä noista nuorista miehistä tulee? Mitä he ovat nyt?
He ovat psykopaatteja, jotka tulevaisuudessa -
lisätään Meksikon rikollismuseon kokoelmiin.
Kävin hänen toimistollaan muutaman kerran.
Hän kutsui sitä MIA:ksi, "Mexican Intelligence Agencyksi",
pilaillen CIA:n kustannuksella.
Kysyin häneltä:
"Manuel, mistä saat kaikki tietosi?
Kavereiltasi turvallisuusvirastossako?
Vai presidentin kansliasta?"
Hän sanoi: "Kuule, Jorge,
kaikki on lehdissä. Ihmiset eivät vain osaa lukea.
Pitää lukea sanomalehtiä.
Pitää lukea urheilusivut,
seurapiirisivut,
ja etenkin rikossivut."
Hän leikkasi lehtileikkeitä ja pani ne pieniin pusseihin.
Arkisto alkoi kasvaa.
Se kasvoi 20 kansiosta -
lähes 4 000 kansioon.
Sanoin, että se on totta.
Tämä kaveri löytää asioita,
jotka näemme joka päivä ymmärtämättä sitä.
Hänellä on oikean toimittajan silmä.
Sanotaan, että maailman vanhin ammatti on prostituutio.
Väittäisin kuitenkin, että vakoilu on yhtä vanha.
On mahdollista, että vanhin historiallinen viittaus vakoiluun,
vakoojiin ja heidän rooliinsa yhteiskunnassa -
on peräisin ajalta 4 000 eKr.
Se on Joosuan kirjan luvussa 2, jakeessa 3.
Joosua, Nunin poika, lähetti kaksi vakoojaa Sittimistä -
ottamaan selvää Jerikosta ja sen ympäristöstä.
He menivät Rahab-nimisen huoran luo,
ja jäivät sinne.
Näin kaksi maailman vanhinta ammattia yhdistyivät yhdessä kohtauksessa.
Kuusi tuhatta vuotta myöhemmin asiat ovat suunnilleen samoin.
Maahan!
Euroopan kylmä sota -
saavutti uuden huipun tai toisen aallon Keski-Amerikassa.
TOIMITTAJA
Yhdysvaltojen ja Pohjois-Amerikan media -
ajatteli tai sepitti ajatuksen,
että Nicaraguassa taisteltiin viimeisenä rintamana kommunismia -
ja Neuvostoliiton ja Kuuban vaikutusta vastaan mantereella.
Hyvät kansalaiset.
YHDYSVALTAIN PRESIDENTTI
Kerron nyt päätöksistä, jotka ovat teidän tehtävissänne.
On perustuslaillinen velvollisuuteni esittää nämä asiat.
Emme aloita sotia. Emme ole koskaan hyökkääjä.
Rikoskumppanit. El Sol de México.
6. helmikuuta 1978. Kirjoittanut Manuel Buendía.
Yhdysvaltalaiset sanomalehdet, eivät neuvostoliittolaiset,
ovat äskettäin todistaneet, että Reaganin hallinto -
on suoraan osallisena Nicaraguan väkivaltaisuuksissa.
Tämä voi olla invaasion alkusoitto.
Sandinistien hallinto on kommunistinen hirmuvalta.
Se pyrkii totalitaristiseen hallintoon.
Tuhannet entiset sandinistit taistelevat nyt heitä vastaan.
Heitä sanotaan contriksi. He ovat vapaustaistelijoita.
Amerikkalaisten pitäisi olla ylpeitä siitä, mitä teemme Keski-Amerikassa.
On sekä strategisten etujemme mukaista että moraalisesti oikein,
ettemme halua kommunistisia yhdyskuntia -
Etelä-, Keski- emmekä Pohjois-Amerikkaan.
Kiitos, Jumalan siunausta ja hyvää yötä.
Sodan alussa El Salvadorin aseellisen konfliktin aikana -
Nacho Rodríguez Terrazas -
oli ensimmäinen ulkomainen toimittaja, joka tapettiin.
IGNACIO RODRÍGUEZ JATKAMME TYÖTÄSI
Soitin sinä iltana Manuel Buendíalle järkyttyneenä.
Buendía neuvoi minua.
Järjestimme vaikuttavan mielenosoituksen.
Kehotimme mediaa olemaan paikalla,
kun Nacho Rodríguez Terrazan ruumis saapui.
Silloin todellisuus iski tajuntaani. Ja muiden myös.
Kaikki meksikolaiset toimittajat -
ovat järkyttyneitä kollegamme Ignacio Rodríguez Terrazan murhasta.
Hän kuoli niin kuin olisi varmasti halunnutkin.
Toiminnassa.
Hän kuoli kahden muun toimittajan käsivarsille.
He olivat järkyttyneitä ja raivoissaan.
Me Meksikon rehelliset toimittajat kunnioitamme hänen nimeään.
Luvataan se, mitä on luvattava,
riskeerataan se, mitä on riskeerattava,
jotta kelpaisimme kollegoiksi tälle 28-vuotiaalle miehelle,
joka näytti esimerkkiä.
Aina kun jotain merkittävää tapahtui,
seuraavana päivänä muut kolumnistit -
julkaisivat siitä oman analyysinsä.
Red Privadassa kirjoitettiin jostain muusta.
Päivät kuluivat, ja Manuel kirjoitti muista asioista.
Ja sitten se tuli.
Pommeja oikealta.
El Universal. 2. helmikuuta 1978.
Tekniikka, jolla pommi oli asetettu Kuuban suurlähettilään autoon,
on täysin pohjoisamerikkalainen.
Mikään ei ole improvisoitua eikä jää sattuman varaan.
Tämä ei ole leikkiä.
Pommit ovat viesti.
Viesteissä ei aina sanota samaa, eikä niitä lähetä yksi henkilö.
Guadalajarassa vaikuttaa yksi vanhimmista ja väkivaltaisimmista fasistijärjestöistä,
ja siinä on eniten jäseniä.
Äärioikeistolaisen los tecos -ryhmän -
jäsenistä joillakin on saksalaista perimää.
He tulevat melkein natsitaustoista.
FASISTEJA?
Fasismillamme ei ole kasvoja.
Se on luonnonvoima.
Kuin auringonlasku tai hiekkamyrsky.
Manuel oli julkaissut vihaisia artikkeleita -
Guadalajaran yliopistoa vastaan,
koska se oli äärioikeistolainen organisaatio.
He olivat vaarallista väkeä.
Los Tecos pitää majaa Guadalajaran yliopistossa.
Se pitää vallassaan opiskelijoita ja opettajia.
Sen symboli on pöllö, koska se vaanii pimeässä.
POLIISI
Manuel Buendían tarkkailu alkoi vuonna -67 tai -68.
Minut määrättiin tehtävään.
Kuka määräsi? -Los tecosin johtajat.
CUESTA-GALLARDOT
Olin paikalla, kun hänet käskettiin tappaa tilaisuuden tullen.
Hän häiritsi heitä.
KRANAATIN HEITTÄNYT AMERIKKALAINEN EI OLLUT YKSIN
Hän seurasi tarkalla silmällä -
julkaistua tietoa.
Hän saattoi löytää jostain sanomalehdestä uutisen -
rajalla paljastuneesta asekuljetuksesta.
Joitakin päiviä myöhemmin hän huomasi jotain muuta,
joka näytti kuuluvan samaan palapeliin.
Sillä lailla hän laati useimmat artikkelinsa.
Manuel Buendíalla oli useita vakituisia, ja Gerhard Mertins oli yksi heistä.
Yksi merkittävimmistä kansainvälisistä asekauppiaista,
natsi ja entinen SS:n jäsen, on perustanut toimipaikan Meksikoon.
Omien sanojensa mukaan hän johtaa täältä Keski-Amerikan operaatioitaan -
kommunismia vastaan.
Hän toimitti heille tavaraa, ja hänellä oli läheiset suhteet asevoimiin.
BUENDÍAN SAKSALAINEN TUODAAN
MERTINS, PÄÄEPÄILTY
80-luvulla Meksiko oli vakoilun pääkaupunki.
Kaikki olivat täällä.
Neuvostoliitto, Itä-Saksa, Kuuba.
Katsotaanpa…
Tänään iltapäivällä… -Niin.
Tapaan joukon nicaragualaisia. Sen jälkeen menen päivälliselle.
Eli se tarkoittaa…
Vain noin kello 18.30 sopii.
Aivan. Olette siis kiireinen…
Viideltä. -Viideltäkö?
Niin, ja kello 20.30.
Tämä oli vakoilun pesäke, johon Meksiko ei osallistunut.
Tai osallistui, yhdellä häpeällisellä tavalla.
Salakuuntelemalla puhelimia CIA:n antamilta listoilta.
Teimme likaisen työn CIA:lle.
Mikä osoitteenne on? -Nápoles 48.
Nápoles… -48.
48. -Kyllä.
Monesko kerros? -Toinen.
Toinen kerros. -Londresin ja Liverpoolin välissä.
Siihen käytettiin nauhureita,
jotka käynnistyivät, kun joku nosti puhelimen luurin.
Kun luuri laskettiin, se pysähtyi.
Sitten hyvät konekirjoittajat -
kirjoittivat keskustelun ylös.
Lawrence Sternfield, 52, on Meksikon CIA:n nykyinen johtaja.
Hänen peitehenkilöllisyytensä on lähetystöavustaja diplomaateille,
joiden Yhdysvaltain hallitus vahvisti olleen täällä heinäkuussa 1977.
TOIMITTAJA
Jokainen vihje, joka paljastaa CIA:n agentin,
asettaa heidät haavoittuvaiseen asemaan.
Sen lisäksi, että he itse ovat vaarassa,
Yhdysvaltain kansallinen turvallisuus on vaarassa.
Meksikolaiselle toimittajalle -
CIA:n agenttien ja toimijoiden henkilöllisyyden selvittäminen -
oli suuri journalistinen voitto,
ja se merkitsi, että Buendíalla oli hyviä suhteita.
Stewart Burton, 52,
epäonnistunut saarnaaja,
on nykyinen CIA:n johtaja Meksikossa.
Hänen toimistonsa on osoitteessa Río de la Plata 48.
Jos haluatte tiedustella CIA:sta,
hänen numeronsa on 633-59-80.
Tri Phillip Aler, James Anderson,
Robert Bruce, Gilbert Carey, William Carson, Harry Chandler…
Jokaisella maalla ja hallituksella on omat vakoojansa,
oma tiedustelupalvelunsa tiedonkeruuta varten.
Vakoilu on kuitenkin eri asia kuin tiedustelupalvelu.
Kumouksellinen toiminta on vielä pahempaa.
The dirty work, kuten amerikkalaiset sanovat.
Likainen työ.
CIA murhasi ihmisiä täällä.
Kun juttelimme artikkelin julkaisemisen jälkeen,
pelkäsimme, että hänelle tapahtuisi jotain,
sillä tiesimme, mitä CIA teki latinalaisessa Amerikassa ja kaikkialla.
He asettavat pommin,
tai joudut kolariin, ja se näyttää onnettomuudelta.
Manuel oli hyvin rohkea julkaisuissaan.
Tiesin los tecosista, tiesin Mertinsin asekaupasta,
tiesin vihamiehistä, jotka olivat hypoteettisia epäiltyjä -
Buendían tapauksessa.
Kukaan ei tiennyt.
Mielestäni se oli lähes täydellinen rikos.
Milloin näitä juttuja kirjoittavat toimittajat ylittäjät rajan -
ja asettavat itsensä vaaraan? Kaikki on yksityiskohdissa.
Se joka julkaisi yksityiskohtaista tietoa -
oli Manuel Buendía.
Uskon, että kosto ja riskit ovat osa tätä työtä.
Olen sanonut monta kertaa, että myös rumat puolet täytyy hyväksyä.
30. TOUKOKUUTA 1984
Erikoislähetys auringonpimennyksestä -
30. toukokuuta 1984 kello 9.00.
Lähetys on Méxicon yliopiston radion tuotantoa.
Erikoispainos auringonpimennyksestä.
Aamulla Meksikossa nähtiin täydellinen auringonpimennys.
Tutkijat joka puolelta maata -
kokoontuivat katsomaan kello 9.29.47,
kun pimennys saavutti huippunsa.
Hänet tapettiin viidellä laukauksella selkään.
Yksi niistä läpäisi sydämen.
Excélsior kirjoitti tänään, että Buendíalla oli aina ase,
ja että hän tapasi sanoa, että hänet pitäisi tappaa takaa päin.
Muuten hän ehtisi ampua jonkun hyökkääjistäkin.
Zorrillalle soitetiin, että Buendía on tapettu.
Minulle ilmoitettiin radiolla.
"F7-L1, ampiaiset tähän osoitteeseen.
On tapahtunut murha."
Kysyin, miksi meidän pitäisi mennä murhapaikalle.
"Käsky on käsky. Menkää."
Agentit tulivat nopeasti. Zorrilla tuli vähän myöhemmin.
He puhuttivat Juan Manuel Bautistaa.
Mikä nimesi on? -Juan Manuel Bautista.
Olitteko työtovereita? -Kyllä.
Olin sisällä.
Kuulin Juan Manuel Bautistan kuvailevan ampujaa.
Hän oli pitkä, 180 cm. Tumma iho, ohuet viikset.
Pystytukka.
Lihaksikas. Rannikon mies.
Turvallisuusvirasto haki kansioita arkistosta.
En tiedä, montako, mutta näin, kun ne haettiin.
Luis Soto oli hyvin järkyttynyt ja sanoi: "He vievät kansiot."
TOIMITTAJAN MURHA
Liittovaltion agentit ovat oma lukunsa. Meillä oli omat määräyksemme.
Heitä kunnioitettiin enemmän.
Keräsimme kaikki todisteet ja puhuimme todistajille.
Kun murha tapahtui,
ajattelin ensimmäisenä turvallisuusvirastoa.
BUENDÍAN MURHA EI POLIITTINEN
Intohimorikokset ovat yleisiä poliisityössä.
Kukaan ei kuitenkaan uskonut, että rakastaja -
olisi nostanut takkia ja ampunut häntä selkään.
Se oli ammattilaisen toimintaa.
TOINEN LAUKAUS
KOLMAS JA NELJÄS LAUKAUS
RIKOSPAIKKATUTKINTA
Mikään faktoissa tai rikoksen typologiassa -
ei viitannut intohimorikokseen.
RED PRIVADA -KOLUMNISSA ON USEASTI PANETELTU ERI HENKILÖITÄ
Ryhdyimme yhdessä toimeen järjestämään mielenosoitusta seuraavalle päivälle.
Siihen tuli paljon ihmisiä.
Liitto sai äänensä kuuluviin.
Pidimme lyhyen kokouksen sisäministeriöllä,
ja pyysimme saada puhua sisäministeri Manuel Bartlettille.
Miksi suljette sen?
Tämä on julkinen virasto. -Miksi tämä on suljettu?
Oikeutta!
Sisäministeri.
Manuel Bartlett…
Sanokaa, että journalistien liitto on täällä.
Sisäministeri.
"Ministeri ei ole paikalla." -"Me odotamme."
Hetkeä myöhemmin jonkin ihmeen kautta -
Manuel Bartlett tuli tapaamaan meitä.
Sanoimme, että olimme vihaisia,
koska tuloksia ei saatu.
Hän sanoi, että tarttuisi asiaan.
Kyseessä on Meksikon tulevaisuus, ja meksikolaiset haluavat tätä.
Aitoa demokratiaa.
Rehellisyyttä ja hyvää uskoa.
Manuel Bartlett Díaz on vaikuttava poliittinen eläin.
Manuel Bartlett Díaz on ollut kaikkea paitsi presidentti.
Manuel Bartlett on poliitikko -
vanhan PRI:n ajoilta, jolloin valtion ajatus -
oli erilainen kuin nyt.
Se määrittää hänen koko olemuksensa.
SISÄMINISTERI
OPETUSMINISTERI
PUEBLAN KUVERNÖÖRI
SENAATTORI / TYÖVÄENPUOLUE
VALTION SÄHKÖKOMISSION JOHTAJA
De la Madridia näytti huolettavan,
miten maa pysyisi pinnalla,
Manuel Bartlettia taas näytti huolettavan presidentiksi tuleminen.
Miten Manuel Bartlett ehdotti presidentille,
että Zorrilla ottaisi tutkinnan johtoonsa?
Jos se jätettäisiin viranomaisille, tutkinta olisi hyödytön.
Rogelio Hernándezilla oli tärkeä rooli,
vaikkei hän ollut tavannut Manuel Buendíaa.
Hän oli väsymätön -
oikeuden puolestapuhuja.
TOIMITTAJA
Tutkimme ensin Buendían ystäviä ja vihollisia.
Yksi ihminen pisti silmään. Hänen hyvä ystävänsä Zorrilla.
Zorrilla oli Manuel Buendían kaveri.
He kävivät jopa yhdessä ampumaradalla.
Minulla ei ole pahaa sanottavaa hänestä -
ennen liittovaltion turvallisuusvirastoa.
Hän oli kunnianhimoinen tyyppi, jolla ei ollut moraalia,
petollinen, kiero, epämiellyttävä, hermostuttava.
Ei sen kummempaa.
Mutta hän meni aivan sekaisin turvallisuusvirastossa.
Hän sanoi minulle kerran näin, juuri näillä sanoilla:
"Minä teen Manuelista presidentin.
Ja sitten, tiedätte kai…"
Liittovaltion turvallisuusvirasto -
rikkoi lakia ja häiritsi tutkintaa.
Nähtävillä oli merkkejä siitä,
että se olisi sekaantunut juttuun.
Heillä ei ollut syytä viedä kansioita arkistosta.
Zorrilla sanoi kerran kahden kesken:
"Bartlett käski viedä kansiot."
Jo silloin jotkut toimittajat syyttivät Bartlettia suoraan.
Hän tunsi joutuneensa silmätikuksi.
Silloin kai Zorrillaa alettiin tutkia.
Ja kaikki, mitä DFS teki, paljastui.
Liittovaltion turvallisuusviraston pomot olivat maan ensimmäisiä huumeherroja.
Huumekauppa, järjestäytynyt rikollisuus ja turvallisuusvirasto olivat sama asia.
Tunnettu yhteys on Guadalajaran kartellin suojelu.
Sen johdossa oli Miguel Ángel Félix Gallardo.
Ernesto Fonseca, joka tunnetaan myös nimellä Don Neto,
ja Rafael Caro Quintero olivat jäseniä.
Näitä yhteyksiä Manuel Buendía seurasi.
Mitä Buendían arkistosta vietiin?
Kaikki, mitä hän oli kerännyt huumekaupasta.
Tässä on kiinnostava anekdootti.
José Antonio Zorrilla sanoi ministeriölle: "Älkää varatko meille budjettia."
Miksi? Koska hänellä oli korruptioverkosto,
joka tuotti miljardeja.
Manuel vei minut lounaalle ja sanoi tuimasti:
"Liittovaltion turvallisuusvirasto on mukana huumekaupassa."
Sanoin: "Manuel, toimittajana saatat ajatella niin,
mutta tuo on vakava syytös."
"Ette tiedä, mutta tiedätte. Kyllä te tiedätte."
Se oli viimeinen keskustelumme.
Kolme, neljä päivää ennen kuin hänet tapettiin.
Erehtyikö Buendía, kun luotti Zorrillaan?
Mielestäni kyllä.
Ei hän voinut olla ystävä rikollisten suojelijan kanssa.
Siis jos tiesi siitä.
Kuukausien, ehkä jopa vuoden ajan -
tapaus on pidetty salassa.
Mitään ei ole tehty.
Kaikki on hävitetty.
Hänen vaatteensakin. Miksi?
Miten on mahdollista hävittää kaikki näin isossa tutkimuksessa?
Jääkö mieheni murhaaja ilman rangaistusta?
Näin, miten asiat menivät,
ja ajattelin, että pian tapahtuu jotain suurta.
Sitten Zorrilla tuli toimistooni ja sanoi:
"Tulin hyvästelemään."
"Minne lähdet?"
"Minut on nimitetty alueeni edustajaksi, ja sitten minusta tulee kuvernööri."
Siinä vaiheessa Buendían tapauksesta oli ainakin neljä tutkintaa.
Kolme virallista ja yksi toimittajien toimesta.
Kaikki viittasivat Zorrillaan.
Vaikka hän kieltää sen, sen vuoksi Bartlett -
järjesti hänet pois Hidalgosta -
ja käski hänen lähteä maasta.
Antonio Zorrilla Pérez lähti Espanjaan.
BUENDÍA-TUTKINTA APUA!
Emme lopeta meneillään olevia tutkimuksia.
MEKSIKON PRESIDENTTI
Etenkään kiitetyn journalistin Manuel Buendían murhatapauksessa,
joka tapahtui viisi vuotta sitten.
Ponnistelemme entistä kovemmin.
Tällä viikolla México D.F:n yleinen syyttäjä -
ja tähän tapaukseen osoitettu erikoissyyttäjä -
esittelevät yleisölle yleiskatsauksen tutkimuksesta.
Eilen julkaistiin tulokset -
Manuel Buendían murhan tutkinnasta.
Siksi vieraanamme on Ignacio Morales Lechuga,
joka on México D.F:n aluesyyttäjä.
Kun erikoissyyttäjänvirasto aloitti työnsä -
Miguel Ángel García Domínguezin johdolla,
ALUESYYTTÄJÄ
laadittiin 298 hypoteesia,
joka perustuivat Manuel Buendían lehtikolumneihin,
ja 24, jotka perustuivat henkilökohtaisiin ja perhesuhteisiin.
Näistä hypoteeseista kerättiin johtolankoja -
erityisellä metodologialla ja järjestelmällä,
jonka erikoissyyttäjänvirasto oli kehittänyt.
ERIKOISSYYTTÄJÄ
Onko edes mahdollista ratkaista tapausta ennen 6-vuotiskauden päättymistä?
Voin vain sanoa, että toivottavasti.
Miksi annatte tämän lausunnon nyt?
Minulla ei ollut virallisia valtuuksia siihen aiemmin.
Mitä sanottavaa teillä on murhasta?
Tulimme antamaan tietoja tutkintaa varten. Esittäkää kysymykset toimistolla.
Missä olette ollut neljä vuotta?
Olen ollut… Monessa paikassa.
Missä?
TIISTAI, 13. KESÄKUUTA 1989
Sain puhelun, joka vahvisti hänen olinpaikkansa.
Kuulin taustalta laukauksia.
Sanoin: "Älkää ampuko."
"Mutta hän ampuu meitä." -"Ampukoon, mutta älkää te ampuko."
Hän oli makuuhuoneessaan.
Menin portaita ylös makuuhuonetta kohti.
Näin oven avautuvan,
ja siitä ilmestyi aseen piippu.
Sanoin: "Zorrilla, olen aluesyyttäjä. Älä ammu."
Huusin, että olen aseeton.
Hän avasi oven, ja minä menin sisään. Hän osoitti minua aseella.
Hän uhkasi tappaa minut.
Silloin puhelin soi.
Menin vastaamaan, mutta hän kielsi. Hän vastasi siihen ase kädessä.
NURKKAAN AJETTU
HUUMEPOLIISIN SYYTTÄJÄ
Presidentti soitti ja sanoi: "Mene kaupungintalolle.
On tullut isoja ongelmia."
Silloin sain tietää, että Ponce Rojas ja Nacho Morales -
halusivat vangita Zorrillan ja että Zorrilla uhkasi heitä aseella.
Lopulta, kolmen tunnin kuluttua,
hän otti takkinsa ja hattunsa -
ja lähdimme.
Huomasimme, että hänellä oli ase selän takana.
Sanoin, että tarjoan illallisen.
Niin minä sanoin. "Syödään illallista yhdessä."
Olemme México D.F:n syyttäjänviraston ulkopuolella,
missä Zorrilla Péreziä kuulustellaan tänään -
syytettynä toimittaja Manuel Buendían murhasta.
Odotin syyttäjänvirastossa,
ja Nacho Morales saapui Zorrillan kanssa.
Kun tervehdin Zorrillaa,
halasin häntä ja otin aseen, jota hän piilotteli selkänsä takana.
Sanoin: "Anteeksi, mutta en suvaitse tällaisia täällä."
En nähnyt kuulustelua.
Nacho pani pyörimään filmin toimittajasta.
Vanhan elokuvan toimittajasta.
En tiedä, mitä Meksikossa tapahtuu.
Meksikossa ei tapahdu mitään!
Uskomatonta, millaisia uutisia vuoden loppuun.
Uutinen on kuin kani. Hyppää esiin, kun sitä vähiten odottaa.
Se pitää saada kiinni lennosta.
Hän jopa tilasi illallista.
Se tuntui perhejuhlalta.
Sanoin Nacholle, että kuulustelen Zorrillaa.
Kuulustelin häntä kaksi, kolme tuntia.
Hän sanoi: "Voitte tappaa minut.
Se en ollut minä.
Tiedän, kuka se oli, mutten kerro.
Javier, otan syyn niskoilleni."
Ja niin hän teki.
Zorrilla vangittiin,
mutta hänen rahoihinsa, maatiloihinsa -
tai muuhun omaisuuteensa ei koskettu.
Vastineeksi mistä?
Siitä, että hän antautui ja pysyi hiljaa.
Zorrilla ei koskaan puhunut tapauksesta.
ZORRILLAN TUHO
ZORRILLA PIDÄTETTY USEITA SYYTTEITÄ
ZORRILLALLA EI ULOSPÄÄSYÄ SYYLLINEN
Silloin aloitin elokuvatyöt.
Millaisia osia näyttelit? -Pahis, roisto.
Kerro sioillesi, etteivät minun ostamiseeni riitä maailman rahat.
Jatkan raportteja kuolemaani saakka.
Tänään vieraanamme on tri Dela Balza, kuuluisa kriminologi.
Tein aina toimintaelokuvia.
Olin aina roisto tai poliisi.
Saavuimme studiolle, jossa oli eräs uutistoimittaja,
ja ammuimme kaikki, valomiehetkin.
Olen tappanut paljon elokuvissa. Myöhemmin esitin salamurhaajaa.
Taitavaa, koska tapoin paljon ihmisiä.
Olin hotellissa tytön kanssa,
kun äiti soitti ja sanoi: "Mitä olet tehnyt, Juan Rafael?"
Minä pelästyin. "En mitään. Miksi?"
"Talosi ovet murrettiin.
Koirasi hakattiin tajuttomaksi.
Kaikki tavarasi varastettiin."
"Heitä on käsketty tappamaan sinut.
Sitten he sanovat, että tunnustit Buendían murhan ennen kuolemaasi.
Ole varovainen, poika."
Pelästyin.
Käskin äidin etsiä minulle asianajajan ja pyytää suojelua.
JUAN RAFAEL MORO ÁVILA VANGITTU
Olin poliisi. Tiesin, mitä oli tekeillä.
Pakenin ja jujutin poliisia. He olivat tyhmiä.
"Missä suojeluni on?"
Kun hän sanoi sen järjestyneen, palasin heti.
Jätin aseeni.
Minulla oli aseita. Jos joku hyökkäisi, hänkin kuolisi.
Antauduin aseettomana.
Näin, että heillä oli tarkka-ampujia,
ja poliiseja oli lauma.
Minut painettiin autoa vasten.
Olin poliisi. Omatuntoni oli puhdas.
Antauduin. Minut pantiin partioautoon.
Syyttäjänvirasto -
tuo Juan Rafael Moro Ávilan rikosoikeuteen tänään -
syytettynä avunannosta murhaan.
Perhettäni uhattiin.
Perheeni pidätettiin ja minua painostettiin sillä.
Siksi suostuin lehdistötilaisuuteen, mutten tehnyt itsestäni syyllistä.
En syyttänyt ketään.
Toimittajan murhapäivänä -
Juan Moro Ávila, joka oli silloin moottoripyöräprikaatin johtaja,
oli liittovaltion turvallisuusviraston toimipaikassa,
kun hänelle ilmoitettiin, että iltapäivällä -
tapahtuisi erikoisoperaatio "Uutiset".
Erikoisoperaatio Uutiset? Kaikki, mitä hän sanoo, ei ole totta.
Hän luki koko lausuntoni paperista!
Lopulta sanoin: "Jos painostatte minua, hyvä on.
Autoin tappajaa." Mutta kuka hän oli?
"Sanomme, että Chocorrol hyppäsi pyörällesi,
ja ajattelit, että hän on DFS:n agentti.
Jonkin ajan kuluttua sanomme, että hän tappoi Buendían,
ja sinä pääset vapaaksi."
He yrittivät syyttää Chocorrolia.
Se oli poliittista. Minä jouduin tukalaan paikkaan.
Olin ansassa. Sanoin, että jos tämä on ainoa keino, olkoon.
Minua pyydettiin ilmoittautumaan tässä osoitteessa, ja tein niin.
Komentaja käski haravoimaan alueen. Nousin pyörältä saamaan ohjeita.
Nousin pyörän selkään. Käynnistin pyörän lähteäkseni,
kun herra Chocorrol hyppäsi taakseni.
Tunnistin hänet toimistolta.
Luulin, että hän oli turvallisuusviraston agentti.
Lähdimme, ja hän antoi ajo-ohjeita.
Sanoin, että etsimme kuvausta vastaavaa henkilöä.
En tajunnut, mitä olin tekemässä.
Olin osallistumassa murhaan.
México D.F:n aluesyyttäjänvirasto -
paljasti yksityiskohtia José Luis Ochoa Alonson kuolemasta.
Hänet tunnettiin nimellä Chocorrol. Eilen Moro Ávila nimesi Chocorrolin -
Manuel Buendían tappajaksi.
Teen yhteistyötä ja kerron kaiken.
Pidän lehdistöstä. Minulla on journalistisia taipumuksia,
ja olen aina huolehtinut toimittajista. Rakastan teitä.
RAKASTAN TEITÄ KOVASTI!
MILLAISIA NE OVAT, JOTKA EIVÄT RAKASTA?
Noin kello 19.30 -
José Antonio Zorrilla Pérez saapui Méxicon pohjoisvankilaan.
Zorrilla matkusti valkoisella autolla,
joka kuului 15 poliisiauton saattueeseen.
Hän huusi toimittajille olevansa syytön.
Yhden heistä onnistui työntää nauhurinsa -
autoon, jossa Zorrilla Pérez saapui, ja hän sai tämän äänitteen.
Oletteko syyllinen vai syytön, herra Zorrilla?
Syytön. Tarvitsen lehdistön apua.
Kiitos.
Tutkinnan tuloksena -
ja viimeaikaisen käytöksensä perusteella -
José Antonio Zorrilla Péreziä pidetään syyllisenä -
Manuel Buendía Tellezgirónin murhaan -
sen suunnittelijana.
EI PAKOTIETÄ ZORRILLALLE
Saamiemme todisteiden perusteella -
Rafael Moro Ávila oli Manuel Buendían ampuja.
MORO VANKILASSA ENTÄ MUUT?
ZORRILLA JA MORO TAPPOIVAT EPÄILYKSETTÄ BUENDÍAN
ZORRILLA ANTOI MÄÄRÄYKSEN
MORO AMPUI
BUENDÍAN TAPAUS RATKAISTU
Meistä tuntui, että Manuel Buendían murhan tutkinta -
oli tyypillistä poliisityötä.
Hulluja tarinoita,
motoristi,
joka oli presidentti Ávila Camachon lapsenlapsi.
Kaikki on ylidramatisoitua eikä johda totuuteen.
Otaksuimme, että he peittäisivät todellisen motiivin.
Emme kuitenkaan kuvitelleet, että tästä kehkeytyisi tarina,
joka nielaisisi meidät.
Mukaan tulivat kartellit.
Kuukausi ennen murhaa julkaistiin raportti,
jossa eteläisen Tyynenmeren piispat -
kertoivat näkevänsä -
huumekauppiaiden soluttautuvan valtion instituutioihin.
Manuel Buendía näki tarinan ja julkaisi siitä kaksi artikkelia.
KANSALLINEN TURVALLISUUS
Kansallinen turvallisuus.
Excélsior. 14. toukokuuta 1984. Kirjoittanut Manuel Buendía.
Huumekauppa on lisääntynyt Meksikossa -
vuodesta 1982.
Tätä ei voi saavuttaa ilman sisäistä apua.
Sanotaan, että likaisessa bisneksessä on suoraan tai epäsuoraan mukana -
korkeita valtion virkamiehiä.
Piispojen raportin ja myös muiden lähteiden perusteella -
tässä on kyseessä kansallinen turvallisuus.
KUKA TAPPOI MANUEL BUENDÍAN?
"MINUT VOI TAPPAA VAIN AMPUMALLA TAKAA PÄIN."
KUKA TAPPOI BUENDÍAN
Unomásunon sunnuntainumerossa oli iso juttu.
Kirjoittaja ajatteli, että tekijä oli joku, joka halusi -
ettei Manuel Buendía paljastaisi yhteyksiä huumekauppaan ja kartelleihin.
HISTORIOITSIJA
Tai CIA, Yhdysvaltain hallitus, yritti estää paljastamasta -
asioita, joissa se oli mukana, huumekauppa, contrat ja rikollisuus.
Ruumiit löydettiin muoviin käärittyinä 100 kilometriä Guadalajarasta.
Ne olivat jo hajoamistilassa.
Enrique Camarena tutki huumekauppaa Meksikossa,
kun hänet siepattiin USA:n konsulaatin lähellä Guadalajarassa.
Häntä kidutettiin, ja sitten hänet murhattiin.
Tekijöiksi epäillään huumekauppiaita.
USA epäilee Camarenan murhan tilaajiksi kahta miestä,
huumeparoneita Rafael Caro Quinteroa ja Ernesto Fonsecaa.
He ovat jo vankilassa Meksikossa.
Yllättäen puhelimeni soi.
Soittaja kysyi, olenko Jesús Esquivel.
Sanoin: "Olen. Kuka siellä?"
Soittaja sanoi: "Héctor Berrellez."
Johdin Kiki Camarenan murhan tutkintaa.
Soittajan kertomus muuttaisi historiaa.
USA:N HUUMEVIRASTO ERIKOISAGENTTI
Tarina, jolla Kikin murha pyrittiin salaamaan,
samoin kuin CIA:n yhteys siihen...
DEA:N AGENTTI
…kertoo, että huumepomot tappoivat Kikin -
historian suurimman marijuanatakavarikon yhteydessä.
Yli 10 000 tonnia.
Se on täysin keksittyä.
Camarena ei ollut mukana Buffalon ratsioissa.
Berrellez kertoi, että kun hän aloitti tutkinnan,
ensimmäiseksi -
hän otti kaikki Kikin tavarat DEA:n toimistosta Guadalajarassa.
Hän näki ensimmäisenä Kiki Camarenan kalenterin.
Kalenterissa oli Buendían puhelinnumero.
Héctor Berrellez DEA:sta kertoi meille myös siitä yhteydestä.
He olivat ilmeisesti tavanneet kerran.
Se oli nyt tiedossa.
Manuel Buendían luona -
vieraili Javier Vázquez, toimittaja Veracruzista.
Toimittaja kertoi Manuel Buendíalle löytäneensä maatilan Veracruzissa.
Tila oli turvallisuusviraston suojeluksessa.
Se kuului Rafael Caro Quinterolle.
Zorrilla Pérez sanoi Manuel Buendíalle:
"Älä kirjoita siitä mitään. Anna sen olla. Se on…
Se on salaisuus."
Amerikkalaiset tutkijat toivovat,
että syylliset pidätetään ja tuomitaan Meksikossa.
Ensimmäinen tavoitteeni oli löytää todistajia.
Ironista kyllä, sain kuulla amerikkalaisesta agentista.
CIA:N YHTEISTYÖKUMPPANI
Hän oli henkilö,
joka tietääkseni -
oli Guadalajaran porukan ryyppykaveri.
Marraskuussa 1983 -
hän asui Ernesto Fonsecan talossa!
Hän oli naimisissa, ja hänellä oli talo,
mutta hän hoiti kartellin radioviestintää.
Kuka tiesi mitään Harrisonista? Hän oli mutkikas ihminen.
Hän oli salakyttä ja oma pomonsa.
Hän tietysti raportoi johonkin.
Hän raportoi paljon Meksikon tiedustelupalvelulle.
Hänellä oli esimiehiä DFS:ssä ja niin edelleen.
Ajattelin, että tämä on outoa.
Amerikkalainen työskentelee DFS:lle.
VALTION TURVALLISUUSVIRASTO
Tiikeri on voimakas eläin, joka ei pakene vaaraa.
Se hyökkää.
Se toimii hiljaisuudessa ja näkee sellaista, mitä muut eivät.
Sellainen myös DFS:n agentin tulee olla.
Näin paljon vaivaa löytääkseni tämän miehen.
Sain viimein hänet puhelimeen.
Hän sanoi: "Et tiedä, minkä kanssa olet tekemisissä.
Kahlaat syvissä vesissä. Et tiedä, miten tämä päättyy.
En piileskele sinulta vaan omalta virastoltani.
Työskentelen CIA:ssa."
USA:N KESKUSTIEDUSTELUPALVELU CIA
Kun oli selvää, että hänestä tehtäisiin loppu tavalla tai toisella,
hän sanoi, että olkoon.
Hän antoi meidän nauhoittaa ja kuvata.
Russell Bartley haastattelee -
Lawrence Victor Harrisonia -
hänen kotonaan Riversidessa Kaliforniassa -
torstaina 18. kesäkuuta 2009.
Sinä ja minähän keskustelimme siitä.
Mutta henkilö, jota syytettiin siitä, joka julkaisi sen, oli Manuel Buendía.
En tiedä, mistä hän sai listat. Hän sanoi, että Zorrillalta.
Zorrilla sanoi myöhemmin:
"Hänet piti hoidella, koska hän tiesi liikaa.
En voi kertoa, mitä, mutta se oli hyvin tärkeää."
Ainakaan se ei ollut valtakirja. Kaikki tiesivät siitä jo.
Eikä kyse ollut Mertinsistä. Se oli jotain muuta.
Miksi Buendía tapettiin?
Hän oli ottanut selvää kiitoradoista.
Siitä hänelle oltiin vihaisia. Siinä se ongelma oli.
Näet nyt osittain, mistä on kyse.
Sinulla ei ole perusteita, mutta olet jo lähellä.
Olet puhunut ihmisten kanssa.
Sinun pitäisi nähdä, että me pyöritämme sitä.
Olemme pyörittäneet jo kaua...
Kerron nämä asiat, koska näin ne.
Kun hän oli täällä, hän sanoi: "Kuule.
Meillä on salainen operaatio. Salakuljetamme aseita -
Keski- ja Etelä-Amerikkaan, etenkin contrille, Meksikon kautta.
Tuomme myös paljon kokaiinia.
Rahoitamme Nicaraguan sotaa kokaiinilla."
Kysyin, ketkä me. "Oliver North, Félix Rodríguez."
USA:N VALTION TURVALLISUUSASIAMIES
Félix Rodríguez on synkkä hahmo.
Hänestä kerrotaan uskomattomia tarinoita Latinalaisessa Amerikassa.
Alkaen Sikojenlahden maihinnoususta.
Ja lopulta Che Guevaran salamurhasta Boliviassa.
Hänet lähetettiin Meksikoon,
koska Yhdysvaltain kongressi tutki -
contrien saamia aseita.
Voisiko sanoa, herra Rodriguez, että tämä operaatio -
oli Yhdysvaltain hallituksen johtama?
En ajatellut sitä. Ajattelin sitä,
että eversti North halusi auttaa Nicaraguan vapaustaistelijaa.
Kun menettää maansa, tuntee itsensä hylätyksi.
Jos joku tulee apuun niissä olosuhteissa…
Minusta olisi moraalitonta olla auttamatta millään tavalla.
Olette entinen CIA:n agentti, eikö totta?
Kyllä. -Hyvä on.
Kiki Camarenan kimppuun käytiin,
koska hän sai tietää Veracruzin tilasta.
Hänen pelättiin tietävän harjoitusleireistä -
ja DFS:n ja CIA:n vehkeilystä huumeporukoiden kanssa.
Kun alkaa laittaa palapelin paloja yhteen, sen näkee.
Me tapoimme Buendían. Me tapoimme Camarenan. Me amerikkalaiset.
CIA katsoo yhä, etteivät he tehneet mitään väärin.
Sota kommunismia vastaan on tärkeämpää kuin huumesota.
Olen DEA:sta. Sanon tietenkin, että ei. Minun mielestäni tuhoatte maamme.
Tuhoatte nuoremme. Olette huumekauppiaita.
CIA:N AGENTTI CIA:N JOHTAJA
Puheena ei ehkä ole turvallisuus vaan -
hallinnon tavoitteet ja maailmanlaajuiset tavoitteet. Politiikka.
Se mikä on aina askarruttanut,
on "Kuka?"
Zorrillalla ei ollut henkilökohtaisia ongelmia Manuelin kanssa.
Asia tuli ylempää, korkeilta virkamiehiltä.
Kun lähdin oikeudesta, näin sinisilmäisen miehen, joka sanoi:
"Moro, sinä et tappanut Buendíaa."
"En tietenkään."
"Tiedän, kuka teki sen. Se et ollut sinä."
Hän sanoi, että hän tunsi erään -
palkkatappajan, Luis Sayasin.
Sayasilla oli 38-kaliiperinen ase.
Hän kertoi, että he näkivät Buendían lähtevän.
Mies ylitti kadun, ampui häntä edestä päin ja pakeni.
Kun he lähtivät, he saivat toisen työkeikan.
Koruliikkeen ryöstön.
Koruliikkeen, jossa on paljon kultaa. Acapulcossa.
Perillä heidän kimppuunsa hyökättiin ja Luis Sayas ammuttiin.
Hänet täytettiin luodeilla ja heitettiin joukkohautaan.
Siellä Buendían tappaja on.
18 VANKILAVUODEN JÄLKEEN
JUAN RAFAEL MORO ÁVILA VAPAUTETTIIN HELMIKUUSSA 2009.
Hei, herra Zorrilla. -Mitä kuuluu?
Tulin tapaamaan teitä taas.
Toivottavasti emme häiritse. -Ette ollenkaan.
Varmastiko? -Toki.
Se on mukavaa kuulla.
Olen syytön, kuten myös kumppanini.
Viranomaisten on tutkittava asia.
Menin rikospaikalle, koska Luis Soto soitti minulle.
Tulin nopeasti, koska toimistoni oli aivan lähellä.
Menin nopeasti katsomaan ystävääni, kun kuulin, että häntä oli ammuttu.
Menin auttamaan häntä, jos voisin pelastaa hänen henkensä.
Jos se on rikos, tekisin sen mielelläni uudelleen.
Olen varma, että se on valtion rikos.
Zorrilla ei ole syyllinen.
Antakoon herra Morales Lechuga anteeksi minulle,
ja hallitus ja muutkin,
mutta minä kuulustelin häntä.
Kaikella kunnioituksella, olen hyvä siinä.
25 VANKILAVUODEN JÄLKEEN
JOSÉ ANTONIO ZORRILLA PÉREZ ASETETTIIN KOTIARESTIIN VUONNA 2013.
Kun PRI-puolue hallitsi Meksikoa 80-luvulla,
vaitiolo oli hyvin tärkeää, ja on yhä.
Ennen kuolemaansa -
Zorrillan pitäisi kertoa oma versionsa tarinasta.
Toivon sitä.
Historia ei kuulu kenellekään.
Siinä mielessä meidän pitkän elämän eläneiden -
ei tulisi pitää näitä salaisuuksia itsellämme,
etenkin kun kyse on koko maata koskevista asioista.
Meksikon historia 1900-luvulla kertoo Meksikon valtion murenemisesta -
ja järjestäytyneen rikollisuuden noususta.
Siihen tarinaan pitää lisätä Manuel Buendían kaltaisia hahmoja.
Manuel Buendía, kuten muut 1900-luvun suuret toimittajat,
palasi liberaaliin perinteeseen,
joka tosin on edistynyt tällä vuosisadalla,
ja teki journalismista aseen.
Hän taisi olla ensimmäinen toimittaja, jos muistan oikein, joka kuoli näin.
Kadulla.
Siinä se tapahtui, kun hän lähti toimistostaan.
Rikos koko Meksikoa vastaan. Ei vain yhtä miestä vastaan.
Mutta aatteet, vapaus ja totuus elävät aina,
vaikka Manuel Buendían kaltaisia urheita miehiä tapettaisiin.
Hän kirjoitti paljastuksen toisensa perään,
mutta vallanpitäjät pysyivät parrasvaloissa.
Se että ottaa niin suuria riskejä, eikä mitään tapahdu,
on pettymys ja epäreilua.
Silloin joutuu kysymään itseltään: "Minkä tähden?"
Jumalan aselepo.
Kun maasto palaa,
kun tulva uhkaa -
tai jokin pelottaa eläimiä,
pedot ja tuholaiset jakavat turvapaikan tappelematta.
Repimättä toisiaan palasiksi.
Viljelijät kutsuvat tätä Jumalan aselevoksi.
Solmitaan aselepo.
Jos emme pysty toimimaan järkevästi,
annetaan eläimellisten vaistojemme ohjata meitä.
Mitä tämä tarkoittaa?
Kuinka tärkeitä muut tapahtuvat asiat ovat?
Toistan. Meillä on tarve ja aihetta -
tutkia poliittista tapahtumaa,
joka on monikerroksinen, jossa on eri sävyjä ja rakenteita,
ja varmaankin myös petollinen valaistus.
Toivon mukaan on vielä aikaa -
puhua teidän kanssanne, teille.
Kiitos, kun kuuntelitte minua tänään.
Tekstitys: Teija Kuivalainen