Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Forestil dig, at du fra fødslen kastes ud i en galakse af små drivende skabninger.
Et fnug tabt i havet.
Du har aldrig mødt din mor eller far.
Ingen kan vise dig, hvad du skal.
Sådan begynder livet for denne lille spidssnudede kuglefisk.
Vi kalder ham Puff.
Et par måneder gammel er han mindre end en fingernegl.
Overladt til sig selv i havet, på vej mod en usikker fremtid.
Dette er Puffs verden.
Et pulserende koralrev og hjem til tusindvis af skabninger.
Men for at se, hvad Puff ser, må man tættere på.
Endnu tættere på.
For historien om ethvert koralrev starter med dets mindste væsner.
For første gang har vi åbnet et vindue til deres utrolige mikrovers.
En verden med drama i en skala, der er for lille,
for hurtig
eller for langsom for det menneskelige øje.
Og fra Puffs mikrosynsvinkel må det virke næsten magisk.
Revet, som vi aldrig har set det før.
For det blotte øje kan det åbne hav virke livløst,
men et nærmere blik afslører milliarder af små skabninger.
Nogle så små, at hundredvis af enkeltdele kunne være i en enkelt dråbe vand.
Det er her, Puff begynder sin livsrejse.
Han klækkede fra et æg i revet og drev med strømmen ud i havet
for at spise små plankton.
Sådan begynder mange fisk i revet deres liv.
Inden for få måneder kan den mikroskopiske føde dog ikke længere gøre ham mæt.
Han skal finde større ting at spise.
Og det udgør et problem så stort som havet.
Hvordan finder Puff tilbage til revet?
Der sker noget fantastisk, når mange skabninger samles det samme sted.
Flokke kan larme, og koralrevet er et travlt sted.
Under vandet kan lyde bevæge sig mange km.
Puff skal bare lytte.
Det meste af det, du ser her, er bygget af dyr mindre end din fingerspids.
Tusindvis af liv og millioner af historier udfolder sig.
Tror du mig ikke?
Prøv at se det fra Puffs perspektiv.
De mindste af dyrene er ikke større end et sandkorn.
Puffs nye verden er et mikrovers af små skabninger,
der lever deres liv ubemærket af kæmper som os.
Omkring tre måneder gammel er Puff kun på størrelse med en jellybean.
Det er ikke bare skræmmende, men også farligt.
Heldigvis for Puff har han en genial måde at forsvare sig på.
Han er giftig.
Og han kommer med en advarsel.
Mønstrene på hans krop siger: "Spis mig, og du vil fortryde det."
Men at være giftig gør ham ikke uovervindelig.
Og i nærheden lurer et rovdyr.
En dragefisk.
Denne glubske jægers blændende finner
er perfekte til at drive små bytter ind på små områder.
De fleste unge fisk i revet overlever ikke deres første leveår.
Heldigvis for Puff skaber korallerne en labyrint af små passager,
hvor en fiskeunge kan gemme sig om natten.
Ude af syne…
…og af menuen.
Mens Puff sover, begynder fundamentet for hans verden at røre på sig.
Hvert år signalerer månen, tidevandet og vandtemperaturen
til milliarder af koraller,
at det i nat er på tide at sende ungerne ud i havet.
Ved åbningen af små koralpolypper dukker små bundter æg og sædceller op.
I næsten perfekt synkroni flyder de af sted…
…på en rejse til overfladen.
Bundterne driver med strømmen og blandes med æggene
af tusindvis af andre koralkolonier.
Hvis et æg møder sit match blandt de milliarder af æg, der frigives i aften,
sker der noget ekstraordinært.
En mikroskopisk larve dannes,
en knap synlig skabning på en søgen efter en ny koralkoloni.
Den driver af sted i dagevis,
indtil den hører revets kald.
Og den dykker…
…og trodser et minefelt af rovdyr og fælder.
Når man er på størrelse med et fnug,
kan en tre centimeter lang reje være kolossal.
I revet leder larven efter et perfekt sted at gøre til sit hjem.
Når den finder det rette sted, forvandler den sig
fra en fritsvømmende larve til en ung koral.
Mens den vokser, udgør dens skelet en del af revet.
Med hjælp fra andre små byggearbejdere bygger korallerne levende strukturer,
der skaber hjem til utallige andre skabninger.
Det tager hundred, nogle gange tusindvis af år,
for generationer af små revbyggere at bygge Puffs koralmetropol.
I sit skjulested er Puff foreløbigt i sikkerhed.
Men han skal trodse rovdyrene for at finde mad.
Og igen hjælper korallerne.
For koraller producerer energi, der fodrer revets dyr.
Det hele starter med enkeltcellede, plantelignende skabninger,
der lever i korallerne, zooxantheller.
Bliv ikke narret af det store navn.
Her er alt meget småt.
De små fyre her er korallens livspartnere,
der høster energi fra sollys for at give deres koralværter føde.
Og når korallerne vokser og trives,
deler de deres energi med resten af revet.
Nogle væsner bruger energien direkte ved at spise af korallerne.
Denne tornekrone-søstjerneunge
anvender små øjne på enden af hver arm til at lokalisere koralkolonier.
En skarp undervandslugtesans hjælper den med at finde de rette arter.
Og den fortærer koralpolypperne og efterlader et ar på revet.
Ikke alle indbyggere lever direkte af koraller.
Hvis de gjorde, ville de ødelægge deres levested.
Heldigvis leverer korallerne også føde på en anden måde.
De gør det med slim.
Koraller udskiller slim, der er for fin at spise for skabninger som Puff,
men en gammel gruppe organismer sørger for, at energien ikke går tabt.
Svampe.
For det blotte øje ser de måske ubevægelige ud,
men speeder man tiden op, afsløres deres vigtige rolle i revet.
Svampe pumper store mængder vand gennem deres kroppe,
filtrerer koralslimen fra og bruger energien til at vokse.
Når de er færdige,
samler svampene organisk affald på overfladerne,
der skaber en buffet af små bidder, som små skabninger kan æde.
Og de dyr bliver så spist af lidt større skabninger.
Nej. Bare lidt større. Den er alt for stor.
Den er enorm, kæmpestor.
Den… ja. Det var bedre.
Noget af den genbrugte svampeføde skyller også op ad vandsøjlen,
hvor den indfanges og fortæres af filterfødere.
Som juletræsormen.
Sikkert den mest festlige orm i havet.
Denne mandelstore porcelænskrabbe
anvender fjerlette kløer til at fange små partikler af føde fra vandet.
Hernede er alle overflader dækket af liv.
Intet går til spilde.
På ryggen af en havsnegl på størrelse med en oliven,
har endnu mindre skabninger skabt et hjem.
Hvis de små skabninger ikke genbrugte energien indfanget af korallerne,
ville de større ikke have noget at spise.
Livet i revet afhænger af tusindvis af skabninger, der arbejder sammen.
Alle med en vigtig rolle at spille.
Puff er perfekt tilpasset til at jage i denne lille verden.
Men den dystre kendsgerning er, at det meste, der spiser, også kan spises.
Ikke alle koraller er harmløse.
Nogle er rovdyr…
…med tentaklerne fulde af dødelige celler,
der spidder og lammer små byttedyr.
Hvis han vil overleve revets dyb,
må Puff lære alle de mørke fordybningers hemmeligheder.
Nogle dyb er farligere end andre.
Denne havtaske er lige så lang som en tommelfinger.
En kæmpe i denne mikroverden.
Puff har opdaget sin superkraft som kuglefisk.
På en brøkdel af et sekund puster han sig op som en ballon.
Et trick, der har reddet hans liv.
Som en af de mindste fisk i revet er Puff i konstant fare.
Hans superkraft holder måske rovdyr væk et stykke tid,
men andre kræfter kan han ikke styre.
Over bølgerne opstår der en storm i en verden, Puff aldrig vil kende til.
Dens brutale kraft dykker dybt ned i havet.
Trods en overflod af føde
er revet stadig et farligt sted for en fiskeunge.
Instinktivt ved han, at der kan være sikrere farvande uden for koralmetropolen.
Men for at finde tilflugtsstedet må han krydse en ny verden.
Sandsletterne.
Blandt sandkornene har krabberne kun sig selv.
Sletterne er hjem for skabninger, der søger føde, udforsker og graver.
Herude er det alles kamp mod alle.
I sandbankerne finder Puff et bløddyr,
der trækker sin skal gennem en have af vandrende koraller.
De valnøddestore koraller lever på sandet, optager sollys og æder små skabninger.
Men det er ikke bare solbadning og snacks.
De er i konstant fare for at blive væltet eller begravet levende.
En dødsdom for en koral, der har brug for sollys.
Men nogle gange kommer der hjælp fra uventede kanter.
Helt uventede kanter.
I dette tilfælde fra et ormehul.
Peanutormen lever i et hul i korallens fundament.
Ormen holder koraludlejeren oprejst.
Til gengæld tilbyder korallen beskyttelse,
mens den glatte lejer gennemsøger sandet efter føde
og trækker sin koralvogn med på turen.
Her er der ingen små roller, kun små organismer.
Rejsen over sandsletterne er måske ikke en stor afstand,
men for en fiskeunge er det en odyssé.
Herude er der ingen steder at gemme sig og ikke meget at spise.
Netop som sandet virker uendeligt, dukker en oase op i det fjerne.
En labyrint af mangroverødder,
lommer og passager med masser at spise og færre måder at blive spist.
Det perfekte sted for en lille fisk at spise,
vokse og udvikle sine nødvendige overlevelsesevner.
Han er ikke den eneste, der har taget rejsen.
De lavvandede områder er et tilflugtssted for alle slags fiskeunger i koralrevet.
Puff har fundet sit tilflugtssted.
Det ser godt ud.
Det er dagevis siden hans sidste ordentlige måltid.
Han er sulten som en ulv.
Eller måske ikke.
Men han skal hurtigt finde mad.
Han kan få hjælp ved at iagttage de lokale.
Søheste på størrelse med en lillefinger er ekspertjægere i denne mikroverden.
De går efter krebsdyr mindre end et riskorn.
Disse små planteædere bruger deres tid på at æde alger
og mikroskopiske dyr i havgræsset.
De spiller en vigtig rolle i fødekæden her.
En forbindelse mellem planterne og større væsner som Puff.
På lagunens marker får alger og havgræs energi fra solen.
De udgør mad for lokalsamfundet og producerer ilt til resten af planeten.
Det er et stort job for de små planter.
Havgræsblomster er mindre end mælkebøtter.
Og de tiltrækker sværme af de små krebsdyr,
som Puff og søheste elsker at spise.
Som bier kan krebsdyrene bære pollen fra blomst til blomst.
Lagunen er et kosmos af verdener i verdener.
Jo tættere på man kommer, jo mere finder man.
På et havgræsblad
skiller en mikroskopisk entoprocta sig af med indholdet af sin lille mave.
Man ved meget lidt om denne verden.
Den er for lille.
Efter seks måneder i det lavvandede område er Puff nu halvvoksen.
Og han spiser som en.
Han er firdoblet i størrelse.
Og hans selvtillid vokser.
Men han må ikke sænke paraderne.
Selv på dette idylliske sted ligger der rovdyr i vente.
Denne skorpionfisk er perfekt kamufleret og venter på intetanende ofre.
Men nogle gange kan kamuflagen give bagslag.
Lagunen er et netværk af forhold.
Overalt ser man små historier udfolde sig.
Koralkrabben kan ikke lide, at småfisk tager bidder af dens hjem.
Han finder sig ikke i noget fra en sommerfuglefisk i druestørrelse.
Netop som han troede, han var færdig, tramper en eremit på hans polypper.
Og det er tydeligvis ikke i orden.
En krabbe ser hård ud, når han skræmmer ubudne gæster væk,
men uden tilflugt i korallen, kan han også ende som nogens middag.
Krabben har brug for korallen, og korallen har brug for krabben.
Alle skabninger er afhængige af andre for at overleve.
Lille Puff er vokset til tommelfingerstørrelse.
Lidt over fem centimeter lang og endelig for stor til tilflugtsstedet.
Nu, han er større, virker overfloden af mad ved revet mere attraktivt.
Han skal igen krydse sandsletterne.
Men denne gang tager Puff af sted som ung voksen på jagt efter sit blivende hjem.
Tidligt på rejsen
støder Puff på en blind zombiesnegl, der opsnuser sit næste måltid.
Små ådselædere som ham er havets rengøringsfolk.
Det er et beskidt job, men nogen må jo gøre det.
I nærheden er en rovkeglesnegl på jagt.
Og i strømmen får han færten af en zombiesnegl.
En langsom jagt begynder.
Som en løve, der jager en gazelle, er det et spændende syn.
Ikke helt, men det er ret spændende, når man sætter farten op.
Herude kan man løbe…
…men ikke skjule sig.
Ikke fra en keglesnegls højtudviklede lugtesans.
Keglesneglen gør det af med zombien med en giftig harpun.
Nådesløs.
Det er alles kamp mod alle,
men Puff lærer at tage alle myrderierne og volden i stiv arm.
Lige nu er han mere optaget af fastfood til den lange rejse tilbage til revet.
Da Puff nærmer sig revet, finder han en forandret verden.
Mærkelige farver signalerer, at korallerne lider.
Vandtemperaturen er langt over det normale.
I korallerne er zooxanthellerne stressede, og korallerne begynder at udstøde dem.
Uden føde fra deres små livspartnere
begynder de at blegne og sulte.
Korallerne dør.
Puffs undersøiske metropol, der er blevet dannet over tusindvis af år,
er blevet destrueret af stigende temperaturer.
Mange af vores planets koralrev er allerede i denne katastrofale tilstand.
Hvert år fortsætter sammenbruddet.
Medmindre vi ændrer den måde, vi lever på i vores verden,
vil Puffs verden ophøre med at eksistere.
Det skulle være enden på Puffs rejse,
men han kan ikke blive her.
Han må rejse videre til et sundt rev.
Da han er omkring to år,
er Puff ti gange længere, end da han ankom til revet.
Omkring størrelsen på din håndflade.
Det er igen den tid på året,
hvor månens cyklus og vandtemperaturen
udløser milliarder af korallers formeringssystemer
i Australiens Great Barrier Reef.
Det, der begynder som en tynd strøm, oversvømmer snart havet med håb.
En ny generation skal nu reparere, genoprette og skabe nye koralrev.
Samme aften deltager tusindvis af andre skabninger fra revet i massegydningen.
Det er den største formeringsbegivenhed på Jorden.
Med lidt held vil nogle af de mikroskopiske helte drive til et sted,
hvor fiskene er sunde,
vandet rent
og temperaturen helt perfekt.
Hvis de gør, kan de, mod utrolige odds, fuldføre deres vigtige mission.
At bygge og vedligeholde Jordens største levende struktur.
Puff har endelig fundet sit lykkelige sted, et sundt koralrev.
Nu, han er større og mere selvsikker,
vil gamle fjender, der engang generede ham, holde sig væk.
Ja, svøm bare videre, dragefisk.
Svøm du bare videre.
Som voksen vil Puff snart finde et territorium,
et område, han vil lære at kende ud og ind.
Han vil forsvare det fra andre han-kuglefisk
i håbet om en dag at finde sig en mage.
Puff og hans mage kan leve i næsten et årti.
En dag bliver deres unger sendt ud i havet
for at spille en vigtig rolle i det vidunderlige økosystem.
De har nogle store sko at fylde.
Vores vindue til denne mikroverden er kun lige åbnet.
De små skabninger viser sig
at være mere intelligente og komplekse, end vi kan forestille os.
Der er stadig steder, man kan svømme med spidssnudede kuglefisk,
kamuflerede monstre og farverige koraller.
De små skabninger gør alt, de kan, for at bevare deres skrøbelige verden.
Resten er op til os.
Tekster af: Christian Vinther