Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Moraš se sjediniti s autom.
Trebaš znati točno koliko smiješ forsirati automobil.
Jer uvijek postoji granica
i trebaš slijediti osjećaj i paziti, kao sa svime što voliš u životu,
da ne prijeđeš gornju granicu, ali i da ne ostaneš ispod nje.
Sve dok tako činim, oboje ćemo biti zadovoljni.
I auto i ja.
Stopostotno savršenstvo.
Dosegnuti 100 %, to je moj cilj.
Jednostavno sam takva osoba. Manje od toga ne može me zadovoljiti.
Izbjegavam govoriti o svojoj kvaliteti
jer bih zvučao arogantno.
Nerado govorim o svojim propustima jer je vaš posao uočiti ih.
SPA, BELGIJA 24. KOLOVOZA 1991.
PRVA SCHUMACHEROVA VELIKA NAGRADA
Iza boksova je vladalo veliko uzbuđenje.
Svi znaju koliko je selekcija stroga.
Slutili smo da taj vozač zbilja obećava.
Michael je na Formuli 1 debitirao u doba velikih imena.
Senna je bio svjetski prvak s McLarenom,
Mansell je vozio za Williams,
Prost je bio u Ferrariju. To su zbilja velika imena.
Svi vozači imali su preko 27, 28 godina i bili su vrlo iskusni.
Michael je bio dječak.
Kad je Michael stigao, vozači su ga gledali i mislili
„Premlad je, nije mu još vrijeme.“
Većina vozača Formule 1 prvo vozi karting pa Formulu 3…
On je na Formulu 1 dospio
zahvaljujući vožnjama prototipova za Mercedes.
U F1 je dospio posve slučajno.
Jedan je vozač otpao i trebao je novi.
Michael je na Formulu 1 dospio čistom srećom.
Eddie Jordan imao je slobodno mjesto,
iznenada, usred sezone.
Nakon što sam saznao, odmah sam nazvao Eddieja Jordana.
Rekao sam: „Eddie, moraš mi dati tu šansu.“
On meni nato: „Tko je, dovraga, Michael Schumacher?“
„Ma sigurno se sjećaš. Formula 3, osvojio Macao, osvojio Fuji.“
„A, sad znam.“
Vidio sam ga na F3.
A naš se tim vodi mišlju,
mladima valja dati šansu. Na taj način gradimo momčad.
Sve što se otvorilo pred nama, mogućnost koju je dobio da pokaže
za što je zaista sposoban,
bilo je to uistinu nevjerojatno, a mi toga uopće nismo bili svjesni.
Te smo večeri sjedili na trgu i u miru jeli pizzu.
Trg je bio krcat, možda 400-500 ljudi.
Nitko nam nije prišao.
Bio je to posljednji put da nam nitko nije smetao.
Sjećam se glasova s razglasa,
komentatora kvalifikacija.
Svako malo čulo se „Michael Schumacher“.
Bio je senzacija.
Kad se Michael kvalificirao na 7. mjesto, orilo se: „Imamo novu zvijezdu!“
Svi su bili silno uzbuđeni
što je taj novi vozač tako maestralno ušao na scenu.
Jako sam sretan.
Ali moram reći da s ovim bolidom nije problem
proći kvalifikacije. Jako ga je zabavno voziti.
I zasad sam vrlo zadovoljan.
Svi su to primijetili. Svi u ostalim momčadima su to primijetili.
I svi su se odmah počeli otimati za njega.
Nakon utrke u Spau nazvao sam Willija Webera.
Našli smo se s Michaelom već u ponedjeljak.
U ponedjeljak ili u utorak u Londonu.
Naša momčad tada se već borila za postolje.
Nismo se borili za prvenstvo,
ali znali smo biti blizu postolja.
I potpisali smo ugovor.
Dogodilo se tako iznenada, bio sam iznenađen.
Odvozio sam prvu utrku
i četvrta najbolja momčad na svijetu već mi nudi ugovor.
Ostao sam zabezeknut.
Bio sam zapanjen što se to dogodilo tako brzo
i bio sam presretan zbog ugovora.
Bila je to fantastična situacija.
Izgledao je tako nekako svježe.
Koža lica bila mu je zategnuta
i uvijek uredno obrijana.
I zračio je samopouzdanjem.
Taj se dječak utrkivao protiv iskusnih muškaraca.
Schumacher na četvrtome mjestu za Benetton.
Nema sumnje, Schumacher istiskuje Ayrtona Sennu.
M. Schumacher preuzima vodstvo na Velikoj nagradi Belgije.
Hoće li Michael Schumacher osvojiti svoju prvu Veliku nagradu
na stazi na kojoj je prvi put vozio VN?
Dvadeset tri godine.
Odavno ne pamtimo ovako mladog osvajača VN-a.
Ovo je prva pobjeda Michaela Schumachera.
I podignuo je ruku! Naravno, ushićen je.
„To! Uspio sam“, govori.
Ne mogu to opisati. To je nešto ludo.
Mislim da su njemački navijači dugo čekali
pobjedu na Velikoj nagradi Formule 1.
Pobjedu posvećujem njemačkim navijačima.
Za kraj, poruka nekomu kod kuće?
Mojim roditeljima.
Samo ih želim pozdraviti.
Priča počinje kad su mi bile četiri.
Moj je otac oduvijek volio sastavljati
motocikle i slično.
Tako je jednom uzeo
stari moped koji smo imali, brzine, rekao bih, 40 km/h.
Skinuo je motor i ugradio ga u dječji go-kart.
Od početka sam silno uživao.
Oduvijek sam uživao u vožnji.
Kad mi je bilo šest ili sedam godina,
moj je otac već imao karting stazu. Iznajmljivao je go-karte.
Uvijek sam bio s njim, zajedno smo ih servisirali
i pomagao sam mu ih testirati.
Kad bi složio go-kart, ja sam ga morao isprobati.
Stalno sam bio s njim u poslu oko kartinga.
Sve smo radili zajedno i bilo nam je to veliko zadovoljstvo.
Sa samo osam ili devet godina brinuo se za brata, ako je trebalo.
Mogao sam ga zamoliti da provjeri je li sve zaključano
i on bi to učinio.
Michael je uvijek bio vrlo pouzdan.
Obitelj Schumacher prodavala je hranu iz kombija,
a poslije su otvorili restoran.
Financijski, Schumacherovi su bili...
Rolf je u mladosti radio kao zidar, gradio je kamine.
S vremenom je otvorio karting stazu.
Elisabeth je uvijek ostajala do kraja,
dok svi gosti ne bi otišli.
Moji su se roditelji naradili da bi nam omogućili normalan život.
A opet, mnogi bogati klinci siromašni su jer roditelji nemaju vremena za njih.
Naši su roditelji bili s nama na stazi, koja je bila jedno veliko igralište.
Uvijek smo se koristili najjeftinijom opremom.
Izvadio bih stare gume iz smeća,
stavio ih na go-kart i pobijedio.
Uvijek mi je bilo drago što sam pobijedio s najlošijom opremom.
To što sam se morao boriti na taj način bila mi je dodatna motivacija.
Dobar dan i dobro došli u Kerpen!
Upravo je u tijeku Svjetsko juniorsko prvenstvo u kartingu.
Natječe se oko 80 vozača iz 18 zemalja.
Iako Nijemac, ovaj se vozač ne natječe za Njemačku.
Usto je apsolutni favorit. Ime mu je Michael Schumacher.
Zašto se natječeš za Luksemburg?
Kvalifikacijske utrke u Njemačkoj su skupe.
Ispadnemo li, ništa od kvalifikacija za Svjetsko prvenstvo.
A za Luksemburg smo jedini natjecatelji,
ništa nas ne stoji i prolazimo.
Već kao dijete trenirao je kao svjetski prvak.
Od malih nogu znao je što želi.
Morao je učiniti sve da dospije na vrh.
Taj krajnje profesionalni pristup, mislim, razvio je u vrlo ranoj dobi.
Jer i najmanji pogrešan korak značio bi kraj svega.
Kerpen-Manheim, 1983.
Tad smo se prvi put zajedno utrkivali.
Jedna od onih snažnih uspomena
koje su ostale u meni tijekom cijele karijere.
Naravno, bila je to staza
na kojoj je Michael bio doma.
Poznavao je svaki zavoj.
Bilo je teško utrkivati se protiv njega na toj stazi.
Bilo je nevjerojatno promatrati njegov stil vožnje.
Na dijelu staze ispred barake
bila je oštra šikana i bilo je fascinantno gledati Michaela
kako prolazi kroz nju
potpuno drukčijim stilom vožnje od ostalih vozača.
Vrlo kontrolirano.
Stil vožnje bio je vrlo fizički.
Jedva da mu se omaknula koja sitna pogreška kroz tu šikanu.
Ostali bi uspješno odvozili jedan krug
pa bi u drugome ponegdje zapeli…
A Michael je vozio dosljedno, vrlo kontrolirano.
Gledajući ga, odmah sam prepoznao talent.
Tip je dobar.
Imali smo 13-14 godina.
I bili smo puni samopouzdanja.
Prvo mjesto, Michael Schumacher.
Danas je već osvojio 460 maraka,
a sada će dobiti još 236 maraka!
Nakon tih godina bio sam uvjeren da ću zauvijek voziti karting utrke.
Nisam mogao ni zamisliti da ću upasti u Formulu
samo iz financijskih razloga.
Te 1988. godine uporno mi je upadao u oči mladić imena Michael Schumacher.
Ne zbog pobjeda. Zbog stila vožnje.
Pozvao sam ga da vozi za moju momčad.
Naravno, novac je bio problem.
Michael Schumacher tada nije imao ništa,
čak ni 500 maraka za financiranje sezone,
koja je čak i tada stajala od 600 do 700 tisuća.
Willi Weber nam je rekao: „Dođite k meni večeras.“
„Dajem mu ugovor na pet godina, auto i mjesečnu plaću od 2000 maraka.“
To je, naravno, bila ludnica!
Tko god se bavi automoto utrkama,
vjerujem, sanja o natjecanju na Formuli 1 jednog dana.
To je i moj san.
Prije svega,
mislim da sam velika sretnica što sam upoznala Michaela.
Jednostavno je najmilija osoba koju sam ikad upoznala.
Jednom sam mu pripremila večeru za rođendan.
Jedini mi je pomogao počistiti i oprati suđe.
Pomislila sam, to je pravi tip!
I da, bio je vrlo duhovit. Time me osvojio.
Zaljubila sam se u njega jer je divna osoba.
Osjetila sam da je on za mene nešto posebno.
Nikada nisam pomislila,
„On je sjajan vozač utrka na početku blistave karijere.“
Nitko nije mogao znati da će se to dogoditi.
U početku sam govorio: „Ne pravite zvijezdu od mene.“
„Ne gurajte me previsoko, ne želim to.“
Ono što mu se nije svidjelo bili su novinari, ljudi, sva ta pompa.
Nije to želio. Želio se baviti svojim sportom.
Želio je normalan život i bilo mu je teško shvatiti
zašto ne može živjeti taj normalni život.
Istina, katkad je ostavljao ne baš simpatičan dojam.
Toliko su toga od njega tražili.
To mu je znalo biti teret i živciralo ga je.
Jer on je vrlo suzdržana i plaha osoba.
Katkad je to bio način da se nosi sa sramežljivošću.
U vrijeme kad se Michael Schumacher pojavio na Formuli 1,
Senna je bio najistaknutija osoba u sportu.
Treći naslov svjetskog prvaka
Ayrtona Sennu upisuje među najbolje svih vremena.
Ayrton je bio pomalo mističan.
Uglavnom zato što je bio nevjerojatno brz,
silno natjecateljski nastrojen
i agresivna, izazivačkog nastupa prema drugim natjecateljima.
Dominirao je sportom.
On je bio broj jedan.
Bio je onaj koji…
Kad biste pitali nekoga tko je tek počeo u F1
„Što želiš biti?“, svi bi rekli…
„Ayrton Senna.“ Svima je bio uzor.
Tko god se dao u taj sport,
želio je biti on.
I tada se pojavljuje taj momak, još neprepoznat,
i izaziva najbolje.
MAGNY-COURS, FRANCUSKA 5. SRPNJA 1992.
Na francuskome VN-u u Magny-Coursu Schumacher je bio iza Senne.
Schumacher izaziva Ayrtona Sennu u McLarenu.
Ulaze u serpentinu. Došlo je do kontakta!
Tko je? Schumacher je.
Koga je udario? Sennu!
Ostali vozači ih zaobilaze. Hoće li zaustaviti utrku?
U prvom krugu, u serpentini, Schumacher i Senna, čini se, ispali su.
Rekao bih da utrka neće biti zaustavljena.
Ne sumnjam da je Ayrton Senna vrlo ljutit
i lako bi mogao
taktiku Michaela Schumachera smatrati malo previše razuzdanom.
Ne mislim da ga je Michael htio uzrujati.
Mislim da se Michael na Formuli 1
sa svima utrkivao jednako, kao što je i trebao.
Ali izazvao je napetost.
Ayrton ga je nekoliko puta pokušao spustiti na zemlju,
što je Michaela uzrujalo.
Smatrao je da mu Senna ne uzvraća poštovanje.
U tom ranom razdoblju znali su imati trzavica.
Hej, sjebao si i u redu je. Došao sam razgovarati s tobom.
Samo razgovaram s tobom.
Kad se Michael iskazao kao sjajan vozač
i zakvačio se sa Sennom,
Senna je nanjušio da je tip faca.
Kad se pojavi mladi lav, svi će lavovi to osjetiti.
A lav želi zadržati teritorij.
1994. bila je godina odrastanja.
I za Michaela i za mene.
Nitko se nije mirio s time
da se naš tim pojavio niotkuda,
a pobjeđujemo i izazivamo prvaka.
Michael Schumacher klizi stazom.
Ovo je vaš vođa utrke, Michael Schumacher.
U odlučujućem trenutku on će preokrenuti situaciju.
Gdje je Ayrton Senna? To je pitanje.
Senna je proklizao. Senna ispada iz utrke.
Evo ga.
Nema više dileme. Crno-bijela zastava se vijori.
Michael Schumacher osvaja Veliku nagradu Pacifika.
Bome,
pred nama je ove godine uzbudljiva sezona!
Sada smo bili izazivači prvaka.
Nismo se znali nositi s time.
Kad pobjeđuješ Ferrari, McLaren,
Williams… Sve su to etablirane momčadi.
Odjedanput se pojavio proizvođač majica
s klincem iz Njemačke koji ih sve gazi.
Pobijedio je u Japanu.
Čekali smo u zračnoj luci.
Michael je bio siguran da je dovoljno brz da pobijedi Ayrtona
i možda osvoji Prvenstvo.
Kad si tada razgovarao s Michaelom…
Govorio je kao da se tim poslom bavi cijeli život.
Sve mu je to bilo prirodno. A Senna…
Četiri ili pet godina prije
u spavaćoj sobi imao je Sennin poster.
IMOLA, ITALIJA 1. SVIBNJA 1994.
Michael je ušao brzo, odlučno,
doimao se vrlo snažan.
Senna je znao da mora osvojiti Imolu.
Morao je početi smanjivati razliku protiv Michaela.
Morao se nametnuti Michaelu,
inače će ga Michael preteći na prvenstvu.
Schumacher je za petama Senni.
Schumacher je Sennin glavni suparnik.
Senna prolazi. Schumacher za njim.
Ulaze u zavoj Tamburello.
Što li se, zaboga, ondje dogodilo?
Senna je još u autu.
Utrka je zaustavljena. Crvena zastava je vani.
Rekao bih da su vozili preko 300 km/h
na izlasku iz Tamburella.
Svi su šutjeli.
Vladala je takva jedna čudna atmosfera…
Michael Schumacher zaustavio se i izašao iz bolida.
Kaciga skinuta, smrknut je.
Činjenica je da je, kad se sudario i izletio sa staze,
pokušavao zadržati prednost nad Schumacherom.
Nagledali smo se takvih sudara, čak i težih.
Mnoge nesreće činile su se gorima od njegove.
Ne… Ne očekuješ tako nešto.
Misliš, možda je zadobio modricu na ruci
ili je slomio nogu.
Pa se vratiš. Postavili su mrežu, ne znaš što se zbiva.
Nitko ti ne objašnjava situaciju.
A ti samo razmišljaš: „Utrka se mora nastaviti.”
„Svi će se utrkivati, pa ćeš i ti.”
Ne vidiš zašto se ne bi utrkivao.
U tom času nitko nije znao je li Senna mrtav.
Da je proglašen mrtvim na stazi, morali bi zaustaviti utrku.
Veliku nagradu San Marina 1994. osvojio je Michael Schumacher.
Prije negoli sam se popeo na postolje, rekao sam Michaelu: „Nema šampanjca.“
Pitao me kako je Ayrton. Rekao sam mu da nije dobro.
Tada sam prvi put vidio jedno drukčije Michaelovo lice.
Popeli smo se na postolje.
Rekao nam je da je u komi.
Ali koma može značiti svašta.
Može biti da će stanje već sutra biti dobro
ili jako loše. Ali ne procjenjuješ.
A kako i dalje ne vjeruješ
da je posrijedi nešto ozbiljno, opasno…
Ne vjeruješ.
I dalje…
Mislim da su prošla dva sata od utrke
kad mi je g. Walkinshaw prišao i rekao: „Prognoza je loša.”
Mislio sam, ma ne. U komi je, ali nije to tako strašno.
Rekao mi je: „Ne izgleda dobro.“
A onda mi je netko poslije prišao i rekao mi da je mrtav.
Minutu poslije došao je sljedeći i rekao
„Ne, u komi je.“
U tom je času bilo tako malo informacija
da nisam znao što bih trebao misliti o tome.
I dalje nisam vjerovao da će umrijeti.
Nisam to u tom trenutku mogao pojmiti.
Mislio sam samo: „Bit će prvak.“
„Možda će propustiti utrku-dvije, ali vratit će se.”
Najgore je bilo kad su prošla dva tjedna.
Kad sam zaista morao prihvatiti da je to stvarnost, da je mrtav.
To je bilo…
Suludo.
Sada kad Senne više nije bilo, Michael Schumacher postao je
broj jedan toga sporta.
Iako još nije osvojio Svjetsko prvenstvo.
Je li bilo lako vratiti se na stazu?
Otišao sam u Silverstone…
Odjedanput, mnogo toga vidio sam drugim očima.
Vozio sam stazom
i mislio: „Gle, tu možeš poginuti. I tu možeš poginuti.“
„Luđače, uvijek si testirao ovdje,
uvijek se utrkivao ovdje. A toliko je točaka
gdje možeš poginuti na licu mjesta.“ Samo sam na to mislio.
Nisam znao kako ću reagirati
sjednem li u bolid.
Nisam bio siguran hoću li moći voziti ne razmišljajući o tome
ili ću odsad na stazi uvijek misliti: „Evo, tu možeš poginuti.
Ako kreneš tuda, loše će završiti…“
Bio je to veoma čudan osjećaj.
Budim se noću i…
Spavam ukupno možda tri sata.
Naravno, bili smo u šoku.
Pitali smo se kako se to moglo dogoditi.
Michael se istinski zapitao ponašaju li se svi korektno.
Bilo je jako… jako teško.
Bila je to za nj prava borba,
ali bio je majstor u isključivanju problema iz glave.
Umio se tako snažno usredotočiti na ono što radi
da bi sve ostalo jednostavno isključio.
Mislim da je mentalno vrlo snažan. Jednostavno ima tu snagu u sebi.
Iznimno je jak.
I dalje mi svaki dan pokazuje koliko je zapravo jak.
Damon Hill sada je bio na čelu momčadi Williams.
I borio se s Michaelom.
Damon Hill osvaja Veliku nagradu Velike Britanije.
Veličanstveno!
Damon Hill osvaja VN Italije.
I lani je pobijedio. Bila je to kruna niza pobjeda…
Bila je to kompleksna, turbulentna sezona…
Pravi ljudski uragan.
Michael Schumacher osvaja Veliku nagradu Europe ovdje u Jerezu.
Michael Schumacher opet je otvorio suparnički jaz.
Bila je to prava ljudska drama.
Utrke su se poput klatna njihale između Damona i Michaela.
Damon Hill pobjeđuje!
Hill je pred najvećim izazovom u životu:
sučelit će se s Michaelom Schumacherom.
ADELAIDE, AUSTRALIJA 13. studenoga 1994.
Imajte na umu, ovo je odlučujuća utrka.
Svaka taktika, svaki manevar pretjecanja,
odredit će situaciju.
Jedan bod između Schumachera i Hilla.
Prvenstvo se svelo na posljednju krajnje uzbudljivu utrku.
Realno, činilo se da neće biti lako.
I eto me.
Odjednom u borbi za naslov protiv Michaela Schumachera.
Crveno svjetlo pali se ovdje u Adelaideu…
I počinje posljednja utrka ove sezone!
Michael Schumacher preuzima vodstvo.
Schumacher vodi! Ili Damon Hill?
Schumacher je pretekao Hilla.
Morao sam se jako boriti s autom.
Jedva sam ga uspijevao zadržati na stazi, cijelu utrku.
I nisam se mogao odlijepiti od Damona.
20-ak krugova bio sam mu na repu.
Michael je počeo odmicati,
a ja sam pomislio: „Ne mogu držati taj tempo.“
U jednom trenutku otkrio sam liniju
u kojoj bih na čas mogao nestati,
možda na dvije, dvije i pol sekunde.
Non-stop sam bio na granici, žestoko se borio.
A onda sam na hupseru izletio
i udario u zid.
Već sam bio razočaran, pomislio: „Sranje“,
ali onda sam procijenio da ima smisla nastaviti.
Nakon izlaska iz zavoja vidio sam da se vraća na stazu.
Činilo se kao da je izletio sa staze pa se vratio.
Bolid mu se ljuljao.
Kad sam skrenuo ulijevo,
malo sam vijugao da provjerim stanje, očistim gume.
Ugledao sam priliku da prođem i osjetio, moram.
Pogledajte Damona Hilla i Schumachera. Ne!
Čim sam skrenuo u zavoj,
Damon me udario u bok.
Njegov se bolid vratio i naletio na moj.
Prevrnuo se na dva kotača.
Odletio sam u zrak pa se zabio u ogradu.
Nije mi bilo jasno…
Schumacher je izletio!
Nijemac je ispao iz VN-a Australije,
a Damon Hill samo mora odvoziti do kraja da bi postao svjetski prvak.
Situacija s bodovima bila je vrlo jednostavna.
Bio je bod u prednosti.
Ako nijedan ne završi utrku, on je prvak.
Damon Hill mora se vratiti u boks.
Prednji ovjes bio je oštećen.
Nisam mogao nastaviti.
U natjecateljskom duhu, htio je pobijediti pod svaku cijenu.
Michael je učinio što je morao da me spriječi da ga pobijedim.
Stavi mene u taj bolid u Adelaideu.
U bodovnoj sam prednosti,
a moj suparnik zauzima unutarnju liniju. Što bih učinio? Ne znam.
Svjetsko prvenstvo 1994.
osvojio je Michael Schumacher.
Corinna mi pruža veliku potporu i to čini i u ovom trenutku.
Zato je željela doći, a i ja sam htio da dođe.
Čini se da mi je opet donijela sreću.
Zapravo, uvijek sam išla s njim,
svih tih godina.
Možda sam bila u autobusu li negdje iza,
ali uvijek sam bila na putu s njim.
Uživali smo zajedno.
To mu je bila potpora,
znao je da nije sam.
Putovali smo svijetom, mijenjali vremenske zone.
Jako smo pazili da se uvijek dobro naspava.
Michael bi uvijek sve isplanirao u minutu.
Ustajanje u toliko i toliko, 15 do 20 minuta u kupaonici.
Jedne noći, bili smo u Suzuki,
shvatila sam da nema šanse da zaspem
pa sam pola noći sjedila na zahodskoj školjci
da ga ne probudim, da se dobro naspava.
Čitala sam knjigu.
S druge strane, kad smo bili kod kuće
i Michael je morao rano otići,
nikad ga ne bih čula.
Bio je tako tih.
Prije odlaska uvijek bi došao do mog kreveta,
pomilovao me po ruci, poljubio me i rekao: „Idem ja.“
I otišao bi. Nikad me ne bi probudio.
Uvijek je bio jako pažljiv prema meni.
Publika urla. Zastave se vijore.
Pozdravljaju svog idola i junaka Michaela Schumachera.
Osvojio je VN Njemačke.
Evo junaka.
A ovi mu se ljudi dive i iskazuju mu čast.
Skupilo se više od 100 000 Nijemaca.
Evo što su tako dugo čekali:
vidjeti kako Nijemac osvaja Veliku nagradu Njemačke.
Michael Schumacher ulazi u posljednji zavoj posljednje utrke,
u posljednjem krugu do osvajanja VN-a Pacifika u Japanu,
čime će postati svjetski prvak 1995.,
kao što je bio svjetski prvak 1994.
Nisu potrebni daljnji dokazi
da je najbolji vozač Formule 1.
Ne mislim da je Michaelova želja bila nastaviti nizati titule svjetskog prvaka.
Da je ostao u Benettonu,
mislim da bi osvojio i Svjetsko prvenstvo 1996.
Ali to ga više nije motiviralo.
Kad si u bolidu, upravljaš svojom sudbinom.
Imaš samo jednu šansu.
U Formuli 1 svi su vrlo diskretni.
Nitko neće prići vozaču u boksu i reći:
„Možemo li razgovarati?“ Nikada.
Imao je razne ponude.
Mogao je ostati gdje je bio.
U McLarenu je mogao voziti bolid s Mercedesovim motorom.
I mogao je prijeći u Ferrari.
U to vrijeme Niki Lauda radio je kao savjetnik za Ferrari.
Situacija u Ferrariju bila je sve osim dobra.
Niki Lauda prišao mi je i rekao,
„U McLarenu bi bio tek jedan od mnogih koji ulaze u bolid i osvajaju utrke.”
„U Ferrariju bi bio izvanredan vozač
koji bi nakon loših godina Ferrarija pobjeđivao s tim istim Ferrarijem.“
To je dozvalo njegov borbeni duh
koji je razvio još kao vozač kartinga.
Pobjeđivao je s rabljenim go-kartima i gumama,
zašto to ne bi učinio u Ferrariju?
Moj posljednji savjet bio je:
„Postaneš li svjetski prvak u Ferrariju, možeš baciti putovnicu.“
Schumacher!
Ferrari je najstariji tim.
U Italiji je Ferrari jednak religiji.
Talijani su zaljubljeni u Ferrari i njihova očekivanja su velika. Njihova.
Očekivanja od vozača koji se natječu za Ferrari golema su.
Predsjednik Ferrarija rekao je
„Lani smo imali dvojicu sjajnih vozača,
ali ove godine imamo zvijezdu.”
Voziti Ferrari podrazumijeva velik pritisak.
Voziti Ferrari znači, ako ne pobijediš, idiot si.
Voziti Ferrari podrazumijeva i odgovornost
jer ne vozite normalan F1 bolid,
vozite legendu. Vozite nešto jedinstveno.
Ferrariju smo se pridružili otprilike istodobno, 1996.
Kad sam sjeo u auto, rekao sam:
„Izgleda zabrinjavajuće drukčije… od svega ostalog.“
I nažalost…
imao sam pravo. Taj je auto bio katastrofa!
Prilično dugo nismo bili svjesni
koliko je auto loš.
Ispostavilo se da to nije bilo moguće popraviti.
Osnovna filozofija automobila bila je promašena.
Damon Hill jutros je ovdje zakvačio Frentzena.
Već problemi za Schumachera!
Schumacheru je motor zakazao u krugu zagrijavanja.
Nevjerojatno!
Schumacher je ispao prije početka utrke.
Na VN-u u Magny-Coursu nije ni startao.
Bila je to bijeda od auta.
Michael je sjedio u toj kanti ukrcanoj na vučno vozilo.
Taj je auto bio simbol impotencije.
Ne znam hoćemo li uspjeti riješiti sve te probleme za dva, tri mjeseca.
Ne znam…
U poziciji smo da osvojimo prvenstvo.
Trebat će nam puno sreće, a možda čak i san.
No budući da nisam sanjar, realna sam osoba…
mislim da stoji to što govorim.
U toj prvoj sezoni, sjećam se, u petak navečer uoči utrke…
Svi su ostali vozači već bili otišli,
osoblje, svi su otišli.
Ali u garaži…
radilo se na autu. Michaelovom autu.
Bila su trojica mehaničara i Michael.
Michael je tiho razgovarao s mehaničarima.
Silno me se dojmilo koliko je Michael bio spreman raditi.
Odlučio je svake noći ostati zadnji u garaži s mehaničarima.
Ne bi otišao ranije i radio nešto drugo.
Bio bi ondje s njima,
radio bi s njima, osjećali su njegovu prisutnost.
Osjetili su da mu je stalo do njihova rada na autima.
I to je preobrazilo momčad.
Michael je uvijek odlazio među posljednjima.
U godinama s Ferrarijem ostajao je na sastancima do deset navečer.
Nijedanput nismo otišli na večeru u restoran.
Ne. Cijelo smo vrijeme sjedili u šatoru.
Ja sam čekala, pojeli bismo tjesteninu,
razgovarali bismo,
zatim bi opet otišao, opet sastanak, pa se vratio.
No bila sam zahvalna na svakoj minuti koju smo mogli provesti zajedno.
Michael je vrlo profesionalan.
Samo bi rekao: „Čuj, moramo to riješiti.“
I naporno je radio.
Imati Michaela u timu bilo je sjajno
zato što su svi znali da nitko ne može voziti kao on.
Tijekom noći oblaci su se prolomili.
Kiša pljušti cijeli dan.
Očekuje nas mokra utrka.
Evo i Ferrarija Michaela Schumachera.
Prošao je Gerharda Bergera. Na trećem je mjestu.
Za petama je Villeneuveu i Alesiju
i sprema se pokušati preuzeti vodstvo.
Ako imaš bijedan auto, bijedan je i na kiši.
Nema tu pomoći.
U Barceloni je uspio napipati pravi način vožnje,
snašao se, prilagodio stil.
Nije bilo mnogo vozača koji su to mogli.
Samo je nestao. Nitko mu nije bio ni blizu.
Genij Michaela Schumachera
nadomješta nedostatke Ferrarija.
Ovo je klasična utrka u strahovitim uvjetima.
Uvijek je volio kišu. Prilika da skoči na novu razinu.
Mislim da takve okolnosti
otkrivaju prave genijalce u sportu.
Kao klinci uvijek smo vozili po kiši.
Pohrlili bismo na karting stazu kad god smo mogli.
To vam omogućuje da uvježbate nevjerojatnu kontrolu nad autom.
Počneš se pouzdavati u njega i sjediniš se s njime.
Tada možeš izvoditi inače nemoguća čuda.
Bit će ovo povijesna pobjeda za Schumachera i Ferrari.
Posljednji zavoj!
Michael Schumacher osvaja VN Španjolske
nakon apsolutno veličanstvene vožnje.
Pobjeđivati u tom autu
bilo je postignuće, rekao bih, veće od postignuća bilo kojeg vozača.
Bilo je to nešto uistinu nevjerojatno.
Nemam pojma kako je to uspio.
Izazovu povratka Ferrarija na Svjetsko prvenstvo
Michael nije mogao odoljeti.
Razgovarao sam s njim o tome, mnogo.
Smatrao je da je ispravno
prihvatiti taj izazov i vratiti Ferrariju slavu.
Vratiti Ferrariju naslov za kojim je čeznuo od 1979.
Htio je učiniti nešto što nije učinio Prost,
Senna, nijedan vozač u novijoj povijesti.
To je bio pravi izazov.
JEREZ, ŠPANJOLSKA 26. LISTOPADA 1997.
Godina je 1997.
Ušavši u drugu godinu s Michaelom, u Ferrariju su osjećali
da je vrijeme da se bore za prvenstvo.
On je bio pokretna sila.
Očekivanja navijača bila su velika.
Znali smo da slijedi pravi obračun između Villeneuvea i Schumachera.
Nadam se da će to biti pravi dvoboj između nas dvojice na stazi
i da se ni kolege iz timova
ni vozači koji će zaostati neće upletati.
Što je ključno za pobjedu?
Prvo, ostati na stazi. To će biti prilično važno.
I biti brz, brži od Michaela. To je sve.
I krenuli su!
Villeneuve se izdvaja, a Schumacher još brže!
Michael Schumacher vodi, Villeneuve ga sustiže.
Znali smo da Jacques ima brži bolid.
Pitanje je bilo samo hoće li on i ekipa znati
iskoristiti strategiju i brzinu da nadmaše Michaela.
Razlika između Michaela Schumachera
i Jacquesa Villeneuvea smanjila se na malo više od jedne sekunde.
Problem s mjenjačem, čini se, jer Villeneuve je posvuda!
Gotov je!
U njegovoj glavi Jacques Villeneuve je njega udario.
Nije glumio.
U njegovoj glavi, to se dogodilo.
Što se dogodilo s njim u tom djeliću sekunde?
Tko zna? To nije bio svjestan, planiran čin.
Dogodilo se. On se vratio i bio je uvjeren.
Nije pokušavao nikoga uvjeriti da nije pogriješio.
Za Michaela je to bio psihološki vrlo težak trenutak.
Vodio je.
Deset krugova do pobjede na Prvenstvu 1997.,
u drugoj sezoni s Ferrarijem.
Michael se vratio u boks uvjeren da je Jacques njega udario.
Kad smo mu pokazali snimku, shvatio je da nije bilo tako.
Da se on zabio u Jacquesa Villeneuvea.
Bio je to jedan od onih trenutaka,
u karijeri mu se to dogodilo dva ili tri puta,
kad su njegova predanost i kompetitivnost
otišle korak predaleko.
Teško mi to možemo prosuditi,
ali mislim da je toga dana prešao granicu.
Često je prelazio granicu kada zaista nije trebao.
Kad je učinio dovoljno, kvalificirao se, bio prvi na startu,
pobijedio u utrci,
borio se jedan na jedan u osobnom obračunu…
Zar je baš uvijek morao tako jako vjerovati u sebe?
Biti siguran da radi ispravnu stvar. Ta paranoična sklonost savršenstvu…
Uvijek bolje, više, da bi se sebi dokazao.
Zaista, često se zapravo utrkivao sa sobom.
Borio se sam sa sobom.
„Jesam li danas učinio dovoljno? Želim li još?“
„Kako jače poraziti protivnika?”
„Što još moram učiniti da ostanem glavni čovjek?”
SCHUMI, TO JE LUDO!
PRAVI PRVAK
„NISAM KRIV, OPET BIH TO UČINIO”
SCHUMIJA NAPUŠTA OSMIJEH
Mislim da ljudi koji žele i imaju kontrolu
odbijaju prihvatiti činjenicu
„Možda sam pogriješio.”
Nije bio takvoga karaktera.
Michael je Jarac.
Rođen je u znaku Jarca.
Jarac se nikad ne ispriča,
ne može se ispričati i nikad ne griješi.
Riječ „pogreška” za Jarca ne postoji. Jer ih nikada ne čini.
SLOUGH, ENGLESKA 11. STUDENOGA 1997.
DISCIPLINSKO SASLUŠANJE MEĐUNARODNA AUTOMOBILISTIČKA FEDERACIJA
Michael? G. Schumacher!
Nakon svih prijašnjih utrka
novinari su me dizali u oblake,
a sada iznenada, nakon toga vikenda, pokapaju me.
Očito je…
da sam ljudsko biće kao i svi.
I meni se svašta može dogoditi, kao i svakome.
I to mi se dogodilo. Tada to nisam htio priznati.
Sada moram. Shvaćam što sam učinio.
Komisija je razmotrila stvar i diskvalificirala ga s Prvenstva '97.
Bila je to velika stvar.
Presedan u ovom sportu.
Michael, imate li komentar?
TRYSIL, NORVEŠKA PROSINAC 1997.
Odsjeli smo u kolibi.
Često smo igrali igre
jer se htio malo opustiti.
Bilo je to divno vrijeme s mnogo prijatelja.
Znalo nas je biti i 30. Zaista smo se divno zabavljali.
Sve smo poveli sa sobom. Baku, djeda, tetu.
Padina je bila puna. Zaista smo uživali.
Obožavao je ići onamo. Ostali smo mjesec i pol.
Nismo mnogo spominjali Formulu 1
niti bilo što u vezi s njegovim poslom.
Samo smo se zabavljali.
Michael je malo vježbao. Ne puno.
Kad je opet počelo testiranje, rekao je,
„Zanima me jesam li još dovoljno brz, mogu li ja još to.”
Michael se uvijek preispitivao u tom smislu. „Mogu li ja to i dalje?”
TESTIRANJE FERRARIJA, ITALIJA PREDSEZONA 1998.
Michaelu je bilo jako važno da nitko u timu nikada ne primijeti
kad mu je zaista teško, kad škrguće zubima,
možda čak sumnja u sebe ili očajava.
Jako je dobro to skrivao.
Jer izvana, kad bi ušao u garažu
ili drugdje među ljude, doimao se energično i dinamično.
Vrlo rano u karijeri shvatio je
da dobivaš samo od onoga što uložiš.
To mu je postala mantra.
Morao je dati sve od sebe, cijeloga sebe.
Kao u ratu.
Ako se ne daš do kraja, nećeš se probiti na vrh.
To je filozofija Michaela Schumachera.
U autu je sve moralo biti savršeno.
Uvijek je pomno pazio na detalje
i isto zahtijevao od nas.
I u ophođenju s ljudima imao je nevjerojatan osjećaj za detalje.
Uvijek je imao osmijeh, „hvala" i "molim” za sve,
čak i u trenucima najveće napetosti.
To je briga za detalje koju je darovao svakom od nas.
Njemu je bio važan auto, ekipa, sve i svi.
Bilo je dana kad bi Michael spasio stvar.
Vozač može silno utjecati na tim, motivirati ljude.
Michael je poznavao sve osoblje.
Znao im je imena, katkad i njihovih žena.
Igrao bi nogomet s njima. Bio je sjajan motivator.
Ljudi su bili spremni učiniti mnogo
ne bi li ga podržali i pomogli mu da uspije.
Ako ljude osvojiš svojom toplinom,
bit će voljni učiniti sve za tebe i uživati u tome.
Mislim da je to ključ.
Čak je i tip koji im je kuhao tjesteninu bio sretan kad bi došao
jer bi mu uvijek zahvalio i rekao: „Tvoja je najbolja!”
„Pasta aglio e olio! To je to!”
Obožavao ju je.
Čak je i kuhar bio ravnopravni član tima.
Bila je to velika obitelj u kojoj smo se osjećali sigurno.
Mislim da me moji mehaničari i inženjeri dobro poznaju.
Sto posto mi vjeruju, kao i ja njima.
Kad god provedem cijeli dan na stazi,
razmišljam što mogu promijeniti
na autu da bude brži.
Špricali su stazu kako bi testirali mokre gume.
Testirali su srednje gume. Svašta su isprobavali
da bi mogli ostati dok ne padne mrak.
Nevjerojatno je koliko je sati posvetio
razvoju auta i testiranju izvan očiju javnosti i publike VN-a.
Testirati bismo počeli u 8 h.
Znali smo završiti tek u 20 h.
Mnogo je tražio od sebe.
Izgarao je
trudeći se postići rezultate
bolje od protivničkih.
McLaren je u osnovi bio toliko bolji
da nije bilo šanse da ih dostignemo.
To ga je zbilja pogodilo.
Svakoga bi.
Schumacher, koji je s timom radio na Ferrariju
i činio ga sve konkurentnijim,
otkrio je da ima novog rivala.
Najnoviju zvijezdu, Letećeg Finca Miku Häkkinena.
Od prvog testiranja
Mika Häkkinen znao je da ima čudovišno oružje u rukama.
McLaren je te godine bio raketa.
Tim Ferrari morao je liti krv i znoj
da unaprijedi svoj bolid.
Mika Häkkinen vodi. Gdje je Michael Schumacher?
Kako šprica!
Mika Häkkinen pred sobom ima praznu stazu.
Mika Häkkinen zadaje mu glavobolju od početka.
Klatno se njihalo između Häkkinena i Schumachera cijelu godinu.
Häkkinen je napravio pokoju pogrešku. Schumacher je imao sjajnih utrka.
Bio je kandidat za Svjetsko prvenstvo.
Michael je bio na rubu.
Njegov moto u trci za pobjedom bio je: „Strah ne postoji“.
Nije pomišljao na to da može stradati on ili netko drugi.
Razgovarao sam s Michaelom.
Rekao sam mu: „Čovječe, ne možeš tako!“
„Kad jurimo takvom brzinom,
300 km/h, a ja ti se približavam i brži sam.”
„Ne možeš me blokirati.”
Samo je slegnuo ramenima i odvratio:
„Mika, to su utrke.”
Sjajno smo se zabavljali i poštovali onoga tko bi uspio.
Imamo privatne živote.
Na stazi smo bili natjecatelji.
Teško je biti prijatelj sa suparnikom.
Mislim da postoje dvije strane.
Michael, vozač utrka.
Beskompromisan, brz, odlučan, opak vozač.
A tu je i Michael privatni čovjek, obiteljski čovjek.
Mnoge smo večeri proveli u druženju.
Pio bi Bacardi-Colu, zapalio cigaru. Posve druga osoba.
Jer u tom trenutku nema natjecanja.
Samo dijelimo lijepe trenutke.
Na zabave je prvi dolazio i posljednji je odlazio.
Obožavao ih je.
Toliko smo se smijali, iskreno se zabavljali.
Djeca se još sjećaju da je uvijek bilo zabavno.
Michael je volio bacati ljude u bazen.
Svi bismo svaki put završili u bazenu.
To mu je bilo fora.
Čak i na našem vjenčanju ljudi su letjeli u bazen.
Nije znao pjevati.
To je jedna od stvari koje mu nisu išle.
Ali uvijek je pjevao „My Way” jer je znao tekst.
Smiješno!
Ali često bi se osamio.
Nitko mu nije bio blizak.
Mislim da je bilo teško upoznati Michaela.
I dalje je držao ogradu oko srca.
Michael je vrlo nepovjerljiv.
Uvijek je bio. Na početku svakog odnosa.
Dok ne procijeni da čovjeka poznaje, da mu može vjerovati.
Tada se potpuno otvori.
To nije bio slučaj samo sa mnom, ta početna nepovjerljivost,
već i s drugim prijateljima.
Ali oduvijek je vrlo sumnjičava osoba.
Moram to reći.
Ali kad se otvori, otvori se do kraja.
SPA, BELGIJA 30. KOLOVOZA 1998.
U Prvenstvu vozača
Mika Häkkinen za sedam bodova vodi Michaela Schumachera.
Uz njega u prvom redu,
njegov timski kolega David Coulthard.
McLaren je zauzeo cijeli prvi red.
Mika Häkkinen deveti put prvi na startnom gridu
u trinaest utrka ove godine. Čekamo znak.
'Ajmo!
Häkkinen opet vodi.
Irvine se probija slijeva.
Damon Hill odlično je krenuo i vodi!
Damon Hill pretječe sve u zavoju La Source.
Schumacher obilazi s vanjske strane i udara Häkkinena.
Schumacher je udario Häkkinena.
Häkkinen je ispao na početku utrke
i Schumacher je dobio šansu da preuzme vodstvo
i osvoji deset bodova, a Häkkinen nijedan.
To bi bilo ključno u toj dugoj
i tijesnoj borbi za naslov.
Uspije li Schumacher zadržati sadašnju poziciju,
vodit će na Svjetskom prvenstvu s tri boda prednosti.
Staza pliva u vodi.
Pod golemim gumama voda šprica, stvara maglu.
Ako pratiš drugoga,
ne vidiš njegov auto ni rubove staze.
Ništa ne vidiš.
Michael je vodio s velikom razlikom.
Iz tima su mi javili: „Vođa će te obići.”
Ali na kiši se ne vidi.
Imaš male retrovizore, ali zbog špricanja vode
ne vidiš drugi auto.
Čekao sam da pretekne
dok smo se spuštali prema brzom zavoju Blanchimont.
Nemojmo zaboraviti Coultharda u ovim užasnim uvjetima.
O, Bože! Michael Schumacher udara Davida Coultharda
i ispada iz VN-a Belgije!
Možda je trebao biti oprezniji pri obilaženju.
Michael je bio, recimo to tako, suvozač u toj nesreći.
Na prvom dijelu staze Coulthard se mogao vrlo lako zaustaviti
i propustiti Michaela.
Ali nije. Ostao je i otežao stvar.
Mislim da je David maknuo nogu s gasa.
To se ne radi na mokroj stazi
gdje vozači ne vide što se događa.
Ne skidaš nogu s gasa.
I Michael ga je udario.
…U vodstvu na Prvenstvu.
Što sad smjera?
Juri niz stazu, vjerojatno da bi… Pogledajte ga!
„Idem žiriju“, kaže.
Ne, ide prema Coulthardu!
Obračunat će se s Davidom Coulthardom.
Znao sam da je ljut. Vrat mu je bio crven.
Iskolačio je oči. Naravno, dečki iz tima su nas razdvojili.
Što je, želiš me ubiti?
Našli smo se u Ecclestoneovom autobusu da raščistimo.
Rekao sam: „Prihvaćam svoj dio krivnje za nesreću,
ali i ti moraš preuzeti odgovornost.“
Rekao je: „Ne, ne vidim to tako.”
„Ali Michaele, ti si se u mene zabio!
Nisam se vratio u rikverc i nabio te.”
Razgovor je doveo do točke kada sam rekao,
„Sigurno i ti katkad pogriješiš.”
Malo je razmišljao pa odvratio: „Ne sjećam se takvog slučaja.“
Nestrpljivost i razočaranje su rasli.
JEDINI KRALJ JE SCHUMMY
Ljudi su mislili,
„Michael je stigao, Ferrari će pobijediti.”
SCHUMMY ZAUVIJEK
MICHAEL SCHUMACHER JE BOG
Stigao je, dakle, 1996. godine.
Slijedile su '97., '98., '99.
U jednom smo se trenutku zapitali treba li Michael ostati
ili da uzmemo nekoga poput Häkkinena?
SILVERSTONE, VELIKA BRITANIJA 11. SRPNJA 1999.
Mika Häkkinen je u fantastičnoj formi.
Na jutrošnjoj kvalifikacijskoj utrci
Häkkinen je bio daleko najbrži.
U svim krugovima.
Na jutrošnjem zagrijavanju
Michael Schumacher zaostao je sedam desetina sekunde
za Mikom Häkkinenom. Bio je drugi najbrži.
I…
utrka u Silverstoneu počinje...
sada!
Prednji kotač razbio je kokpit
i ostao zaglavljen negdje unutra.
Nisam mogao izaći. Pokušavao sam izvući nogu,
ostala je zarobljena.
Ležim ondje i primjećujem da se pomalo smirujem.
Odjednom osjećam kako mi otkucaji srca postaju sve sporiji,
dok odjednom nisu posve prestali.
Mislim si: „Sigurno se ovako osjećaš
kad odlaziš gore.“
Sjećam se, bila sam kod kuće.
Mahnuo je iza svih onih plahti da nam poruči:
„Ma sve je u redu.“
Tada sam pomislila: „Bože moj!”
Ali generalno,
uvijek smo sigurno prolazili kroz utrke.
Zato sam bila sigurna da ima nekoliko anđela čuvara
koji paze na njega.
Ne znam je li to samo zaštitni zid
kojim se čovjek ogradi
ili sam jednostavno bila naivna.
Ne znam.
Ali nikada mi nije palo na pamet
da se Michaelu išta može dogoditi.
Potkraj '99. iza njih su bile četiri sezone,
pobijedili su u nekim utrkama, bili kompetitivni,
ali bilo je potrebno još strpljenja.
Sad su se ljudi zbilja zapitali.
Hoće li Schumacher i Ferrari ikad uspjeti?
Znao je da je pobjednik,
da je bio prvak.
Bili smo sigurni da smo blizu,
ali nismo osvojili prvenstvo,
a kada se to dogodi, uvijek se jave sumnje.
Što se mene tiče, nemam mišljenje o tome.
To je prirodna situacija.
U prvom dijelu sezone 2000. nije nam išlo kako smo htjeli.
Odjednom smo se našli usred sezone,
u trenutku kad je bilo teško povjerovati da možemo pobijediti.
Preispitivali smo kvalitete cijelog tima,
ali i Michaelove.
Sada smo morali pobijediti u svim utrkama.
Inače nećemo postali svjetski prvaci.
MONZA, ITALIJA 10. RUJNA 2000.
Ovo je ključni trenutak.
Schumacher vodi. Häkkinen je na drugom mjestu.
Michael Schumacher pogledava u retrovizor
da vidi je li ondje Mika Häkkinen.
Michael Schumacher pobijedio je u talijanskoj Monzi
i izjednačio rezultat s Mikeom Häkkinenom
na Svjetskom prvenstvu.
Ovo je vaša 41. pobjeda, dostigli ste Ayrtona Sennu.
Znači li vam mnogo takav uspjeh?
Da. Mnogo mi znači.
Oprostite.
Hvala, Michael.
Mika, tijekom posljednje dvije utrke
Michael je velikodušno priznao da ste imali najbrži auto, McLaren.
Mislite li danas da je Ferrari bio brži?
Može stanka?
SUZUKA, JAPAN 8. LISTOPADA 2000.
Napetost je zaista neizdrživa.
Dlanovi mi se doslovno znoje.
Očekujem tako napetu utrku
da nećemo prestati gristi nokte.
U obračunu za naslov u Suzuki
to mu je bio četvrti, posljednji dan.
Vjerojatno je to najvažnija utrka u Schumacherovoj karijeri.
Ferrari je znao koliko je Mika Häkkinen brz.
On se oslanjao na brzinu. Bio je jednostavan.
I nevjerojatno, nadahnjujuće brz.
Gotovo da je meditirao pognute glave, zatvorenih očiju.
Promišljao je o utrci.
Michael Schumacher mora osvojiti ovo prvenstvo
za sebe i za Ferrari.
Häkkinen je, pak, potpuno opušten.
Posljednju utrku izgubili smo 1997., 1998. i 1999. godine.
Isto bi se moglo dogoditi 2000.
Pozor!
Četiri... pet svjetala na VN-u Japana.
Idemo! Michael Schumacher siječe ravno
i gura Miku Häkkinena prema zidu.
Ali Häkkinen je to opet učinio!
Preuzeo je vodstvo kao i prošle i pretprošle godine.
Loše vijesti za Michaela Schumachera.
Häkkinen, vođa utrke,
prvi se put zaustavlja u boksu na kraju 22. kruga.
Michael Schumacher, naravno, vodi.
I zna da je ovaj krug njegov.
Michael staje. James, jesi li s nama?
Jesam, Martine. Häkkinen je natočio goriva za 13 krugova.
7,4. Još malo goriva za Michaela Schumachera.
Pogledaj ovo! Evo Mike Häkkinena zdesna.
Probit će se pred Schumachera.
Ostaje status quo.
Izlaze McLarenovi mehaničari. Drugo zaustavljanje.
Häkkinen je vodio utrku.
I to dugo.
U jednom trenutku, čekali smo da natoče gorivo,
a ja sam gledao stazu i vidio da Mika izlazi.
Häkkinen, 7,4.
Sljedeća dva kruga mogla bi odrediti pobjednika VN-a Japana.
Boks. James!
Zaradio je pola sekunde pred Häkkinenom u ovom krugu.
Vodio je 26,8.
Pazi, Michaele. Kad izađeš, bit će ondje.
Navodit ću te. Dobar si. Odlično.
Fantastično, Michaele! Bravo. Fantastično.
Samo nastavi.
Michael Schumacher vraća se na stazu
i vodi Miku Häkkinena.
Pušu u rogove jer u Japanu Ferrari vole
kao i u većini drugih zemalja.
Mogu li vjerovati?
Mehaničari Ferrarija izlaze
pozdraviti svog junaka nad junacima Michaela Schumachera!
Michaele, ideš u eter. Da čujemo kako se osjećaš.
Sranje!
Sjajan si, Ross!
Svi ste divni!
O, Bože!
Sranje! Uspjeli smo!
Hvala! Daj Corinni veliku pusu od mene.
Sad ćemo vidjeti radost. Gledajte!
Michael!
Kad je 2000. napokon zgrabio naslov,
silno breme koje je nosio na ramenima spalo je.
Više nije osjećao da ikome išta duguje.
Dao je Ferrariju Svjetsko prvenstvo
koje su željeli više od 20 godina.
Otad nadalje sve je bilo bonus.
Nakon toga je vozio sa slobodom.
Vozio je srcem. Vozio je strastveno.
Vozio je opušteno,
radeći ono što voli, nikomu više ništa ne dugujući.
I opet je skočio na novu razinu.
Michaela je bilo vrlo uzbudljivo gledati. Samo tu brzinu.
To je…
stil koji je rezultat stopostotne koncentracije i posvećenosti.
Ući u zavoj brzinom od 240 km/h,
znajući da ćeš zahvaljujući svom talentu
sigurno izaći s druge strane, to je poseban dar.
Michael ima taj prirodni talent, brzinu kakvu nitko nema.
Ono što je kod Michaela posebno to je što dar nije potratio.
Učinio je sve što je mogao
da iskoristi taj prirodni talent.
Michael je bio pomalo neustrašiv i ljudi su to znali.
Nisu bili sigurni smiju li si dopustiti da ga izazovu.
Michael o tome nije razmišljao jer je znao gdje mu je granica,
a ostali su mislili: „Ovo je malo riskantno.”
I povukli bi se. Michael se nikada nije povukao.
Bio je profesionalac, ali pokazao nam je da ima i srce.
Imao je karizmu vođe
i to je bio njegov veliki dar nama.
Bio je to njegov doprinos Formuli 1.
Michael Schumacher osvaja sedmo Svjetsko prvenstvo u Formuli 1
na ovaj uistinu uzbudljiv dan za utrke F1!
Ovo je povijest!
On je moj idol otkad sam počeo voziti karting.
Snažno je utjecao na mene.
Vozač Michael Schumacher moj je junak i motivacija za pobjedu.
Taj me sport fascinira i poznajem mnogo vozača,
ali nikada nije postojao nitko poput njega.
Bilo je posebne ljepote u genijalnosti izvedbe.
Njegove i izvedbe cijelog tima.
Iz godine u godinu uvjerljivo pobjeđivati
iznimno je teško,
a dokaz je to koliko se rijetko događalo.
Ono što su Schumacher i njegova momčad postigli
u razdoblju od 2000. do 2004. godine,
suparnicima ne ostavljajući ni tračka nade,
apsolutno je nevjerojatno.
Jest, postao je nedodirljiv.
Ljudi se prisjećaju razdoblja njegove dominacije
i smatraju ga zlatnim dobom.
Opravdano. Pet godina osvajanja naslova prvaka zaredom.
Ljudi će to zauvijek pamtiti.
Kad smo išli na utrke s njima
i kad sam vidjela svu tu gužvu oko njega,
sve te ljude koji su mislili da je sjajan i divili mu se,
bilo mi je to super.
I mislila sam,
„Da, to je moj tata i drago mi je što je on moj tata.”
Jako, jako poštujem tatu.
Oduvijek. Njegova je prisutnost posebna.
Kad uđe u sobu, svi utihnu.
Tako ga pamtim.
Bio sam među onima koji su šutjeli.
Da, bio je moj junak kad bi ušao u sobu.
I svaki put kad ga pogledam, kažem si
„Da, takav želim biti.”
Takva snaga, takva smirenost.
Na kraju ove godine zajedno s timom odlučio sam
da ću se povući iz utrka.
Moram zahvaliti svojoj obitelji
koja me u svakom trenutku podržavala u tome što sam radio.
Bez njihove potpore,
bez snage koju su mi davali da preživim u tome sportu…
Bez njih ne bih uspio. Ne mogu im dovoljno zahvaliti.
Povukao sam se jednostavno zato
što je nestala strast i motivacija.
Umorio sam se.
Otkrio je druge vrste akcije.
Nije ostao sjediti na kauču.
Morao je ići ovamo pa onamo,
isprobati ovo pa ono i sve tako.
Michael je bio nemiran.
Na primjer, ako je vrijeme lijepo, evo njega:
„Mogao bih skočiti padobranom!” Samo što ne bude jedan, nego 24 skoka.
Nakon što je napustio Formulu 1, pitao se, što ću sad?
Pitao me što da radi. Rekla sam: „Vozit ću relije s tobom.“
„Ne znam čitati zemljovide, ali mogu pokušati.”
„Nema šanse!
STUTTGART, NJEMAČKA 25. SIJEČNJA 2010.
Mislim da je Michaelov povratak
bio osobna želja i ispunjenje.
Nije imao što dokazivati.
Očito je osjetio potrebu
za vožnjom i natjecanjem.
I poželio je krenuti na to putovanje s Mercedesom.
Bila je to nova faza, potpuno drukčiji pristup za njega.
Shvatio je da Formulu 1 može doživjeti na nov način.
Natjecati se na Svjetskom prvenstvu
nije mu više bilo uzbudljivo.
Uživao je do određenog trenutka.
Nikad nisam bio na njegovoj razini.
Ali jedno znam.
Potkraj karijere, u mojoj 37. godini,
razlike koje sam se dotad trudio smanjiti nestale bi prije nego što bih stigao.
Mislim da jednostavno ostariš. Takvo je životno putovanje.
Između utrka često smo ostajali u inozemstvu
jer nema smisla letjeti natrag.
Često se pitao što tu uopće radi kad mu nedostaje obitelj.
„Zašto sam tako daleko?“
„Shvatio sam da mi to više nije važno kao prije.”
„Moja je obitelj sada važnija.”
MÉRIBEL, FRANCUSKA
Michael Schumacher, najuspješniji vozač u povijesti Formule 1, u bolnici je.
29. PROSINCA 2013.
Michael Schumacher u kritičnom je stanju.
Nedugo prije Méribela rekao mi je da snijeg nije optimalan.
„Mogli bismo otići u Dubai i skakati padobranom.”
Sudbina je nepredvidiva.
Sudbina je često bila naklonjena Michaelu.
Ali ovaj je put, nažalost, doživio lošu sudbinu.
29. prosinca 2013.
Michaelu i njegovoj obitelji život se okrenuo naglavačke.
Život im se promijenio preko noći.
Pravi otac, snažan vođa,
tako jaka osobnost.
Ta se slika u času raspala.
Nikad nisam…
okrivila Boga za to što se dogodilo.
Bila je to samo loša sreća,
najgora koja ti se može dogoditi.
Ružno je reći
„Zašto se to događa Michaelu i nama?“
A zašto se događa drugima?
Naravno, Michael mi nedostaje svaki dan.
Ali ne nedostaje samo meni.
Nedostaje djeci, obitelji,
svom ocu, svima koji su bili oko njega.
Svima nedostaje,
ali Michael je ovdje.
Drukčiji je, ali ovdje je
i to nam daje snagu.
Zajedno smo.
Živimo zajedno i…
Radimo terapiju.
Činimo sve da Michaelu bude bolje
i da mu bude udobno.
I da jednostavno osjeti našu obitelj, našu vezu.
Što god bilo, učinit ću sve što mogu.
Svi ćemo.
Kad sada pomislim na prošlost,
slike koje mi iskrsnu u glavi
obično su slike nas četvero kako se zabavljamo.
Vidim slike nas
kako vozimo karting po livadi.
Vidim slike na kojima smo u šetnji,
u kolima koja vuku poniji.
Zaista mnogo trenutaka
koji odzvanjaju radošću.
Najbolji dio dana bio je kad bi se vratio kući.
To je bilo lijepo.
Satima bi nas trpio
iako bi došao vrlo umoran.
Nismo to primjećivali.
Bili smo sretni što je doma.
Od nesreće,
ta iskustva,
ti trenuci
koje, vjerujem, mnogi imaju s roditeljima,
više nisu prisutni ili ih je manje.
Ako mene pitate,
to je malo nepošteno.
Tata i ja…
mislim da bismo se danas drukčije razumjeli.
Zato što govorimo sličnim jezikom,
jezikom auto-moto sporta.
I da bismo imali mnogo više tema za razgovor.
O tome razmišljam većinu vremena.
Bilo bi to super.
To bi bilo to.
Svega bih se odrekao za to.
Da.
Pokušavamo nastaviti kao obitelj,
kako je Michael volio i voli i sada.
I nastavljamo sa svojim životima.
„Privatno je privatno”, kako je uvijek govorio.
Jako mi je važno da može nastaviti
uživati u privatnom životu koliko god je moguće.
Michael nas je uvijek štitio, a sad mi štitimo Michaela.
ZAHVALJUJEMO IM ŠTO SU OMOGUĆILI REALIZACIJU OVOG FILMA:
Prijevod titlova: Vlatka Briški Kasić